КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 369/4992/24 Головуючий у суді І інстанції: Янченко А.В.
провадження №22-ц/824/3404/2026 Головуючий у суді ІІ інстанції: Писана Т.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Писаної Т.О.
суддів - Приходька К.П., Журби С.О.
за участю секретаря судового засідання - Тихої П.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: виконавчий комітет Вишневської міської ради Бучанського району Київської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: виконавчий комітет Вишневської міської ради Бучанського району Київської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.
В обґрунтування позову зазначив, що позивач ОСОБА_2 , є колишнім чоловіком відповідачки ОСОБА_4 .
Шлюб було зареєстровано 12 червня 2021 року Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).
Від шлюбу подружжя мають доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04.03.2024 шлюб подружжя ОСОБА_1 було розірвано.
31.01.2024 року Святошинським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття.
Станом на 22 березня 2024 року позивач та відповідачка проживають окремо. Дитина проживає разом з матір`ю, враховуючи вік дитини.
Позивач орендує 2-кімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Не дивлячись на суперечливі відносини з відповідачкою, позивач дуже любить свою доньку та бажає приймати активну участь в її вихованні, спілкуватися з нею, брати участь в її житті.
Зі слів позивача, відповідачка маніпулює дитиною, часто відмовляючи позивачу в побаченні з дитиною. Позивач хоче бачити свою дитину, піклуватися про неї, брати участь в її вихованні та розвитку.
На підставі зазначеного позивач ОСОБА_2 просив суд:
1. Визначити наступні способи участі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , у вихованні та спілкуванні із дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає із матір`ю ОСОБА_3 :
- встановити такі дні і години побачень та спілкування батька ОСОБА_2 з дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності матері до досягнення дитиною трирічного віку: кожна субота та неділя щомісячно з 10:00 години до 13:00 години; в день народження дитини ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та у святкові дні - в день Святого Миколая (19 грудня) та на Різдво (25 грудня), Новий рік (1 січня) та Великдень - з 10:00 години до 14:00 години; у період хвороби дитини - безперешкодне відвідування дитини за місцем її фактичного проживання;
- встановити такі дні і години побачень та спілкування батька ОСОБА_2 з дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері після досягнення дитиною трирічного віку: щотижня з 10:00 години кожної суботи до 17:00 години кожної неділі з можливістю відвідувати місце проживання батька; у день народження дитини ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) - з 10:00 години до 19:00 години; щорічно на день Святого Миколая (19 грудня) - з 10:00 години до 19:00 години; щорічно на Новий рік - з 10:00 години 01 січня до 12:00 години 02 січня; щорічно на Різдво - з 10:00 години 25 грудня до 12:00 години 26 грудня (у разі відсутності шкільних занять 26 грудня); щорічно на Великдень - з 10:00 години до 19:00 години; у період хвороби дитини - безперешкодне відвідування дитини за місцем її фактичного проживання; 1 (один) тиждень спільного відпочинку у період зимових канікул; 4 (чотири) тижні спільного відпочинку в період літніх канікул. Побачення проводити з можливістю дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідувати місце проживання батька ОСОБА_2 .
2. Зобов`язати ОСОБА_3 :
- повідомляти через телекомунікаційні засоби зв`язку ОСОБА_2 про хворобливий стан дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в день початку хвороби;
- повідомляти через телекомунікаційні засоби зв`язку ОСОБА_2 про зміну місця проживання/навчання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше дати настання відповідної зміни;
- узгоджувати з ОСОБА_2 вибір для дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дошкільного навчального закладу, шкільного навчального закладу, розвиваючих закладів, гуртків, секцій різної направленості.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року позовні вимоги задоволено частково.
Встановлено такі дні і години побачень та спілкування батька ОСОБА_2 з дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності матері до досягнення дитиною трирічного віку, з можливістю відвідувати будь-які дитячі культурно-розважальні комплекси, а також місця масового відпочинку: парки, сквери, пляжі, спортивно-ігрові майданчики, місця громадського харчування, їдальні, кафе, ресторани з обов`язковим врахування стану здоров`я дитини та її безпеки:
- кожна субота та неділя з 10:00 години до 13:00 години;
- в день народження дитини ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та у святкові дні - в день ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та на Різдво (25 грудня), Новий рік (1 січня) та Великдень з 11:00 години до 15:00 години.
Встановлено такі дні і години побачень та спілкування батька ОСОБА_2 з дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері після досягнення дитиною трирічного віку, з можливістю відвідувати, за бажанням дитини, будь-які дитячі культурно-розважальні комплекси, а також місця масового відпочинку: парки, сквери, пляжі, спортивно-ігрові майданчики, місця громадського харчування, їдальні, кафе, ресторани з обов`язковим врахування стану здоров`я дитини та її безпеки:
- щотижня з 10:00 години кожної суботи до 17:00 години кожної неділі з можливістю відвідувати місце проживання батька, про яке, як місце перебування дитини, батько ОСОБА_2 має повідомляти матір дитини ОСОБА_3 шляхом надсилання повідомлення на один із засобів зв`язку: тел. НОМЕР_1 ; ел.пошта:  ІНФОРМАЦІЯ_6 ;
- день народження ОСОБА_5 (щороку 03 жовтня) спільне святкування з матір`ю та батьком;
- день Святого Миколая (19 грудня), Новий рік (01 січня), Різдво (25 грудня); Великдень спільне святкування з матір`ю та батьком.
- 50% канікулярного періоду за попередньою домовленістю (не пізніше ніж за один місяць до початку відповідних канікул) батьки повинні узгодити час та місце відпочинку дитини.
Покладено на батьків дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 такі обов`язки:
- узгоджувати батьками вибір для дитини дошкільного закладу, шкільного навчального закладу, розвиваючих закладів, гуртків, секцій різної направленості;
- зобов`язати ОСОБА_3 повідомляти через телекомунікаційні засоби зв`язку ОСОБА_2 про хворобливий стан дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в день початку хвороби;
- зобов`язати ОСОБА_3 повідомляти через телекомунікаційні засоби зв`язку ОСОБА_2 про зміну місця проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше дати настання відповідної зміни.
У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.
Не погоджуючись із указаним рішенням, адвокат Воронко Вікторія Вікторівна в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просила рішення Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року скасувати та постановити нове рішення, яким:
закрити провадження у справі в частині періодичних побачень батька ОСОБА_2 із дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у зв`язку із досягненням дитиною трирічного віку;
визначити способи участі ОСОБА_2 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , шляхом затвердження графіку та порядку спілкування батька з донькою без присутності матері, лише за бажанням дитини в частині присутності матері, з урахуванням її здоров`я, потреб та інтересів, наступним чином: у вихідні дні: 1) кожна перша та третя субота місяця з 10:00 до 19:00; 2) кожна друга та четверта неділя місяця з 10:00 до 19:00; у будні дні: 1) кожен перший та третій понеділок і середу місяця у відповідності до графіку дитини з обов`язком батька забирати дитину із закладу дошкільної чи шкільної освіти, відвідуванням дитиною гуртків тощо; 2) кожен другий та четвертий вівторок і четвер місяця у відповідності до графіку дитини з обов`язком батька забирати дитину із закладу дошкільної чи шкільної освіти, відвідуванням дитиною гуртків тощо; у святкові та особливі дні: день народження дитини ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), у день Святого Миколая (19 грудня), Новий рік (1 січня), Різдво (25 грудня), Великдень за участі обох батьків, якщо ж святкування проводиться окремо, то час у цей день ділиться порівну: перша половина дня (до 15:00) з матір`ю, а друга половина дня (після 15:00) з батьком, із можливістю щорічного чергування першої/другої половини дня;
зобов`язати батька забезпечити поступове збільшення часу у спілкування та вихованні ним малолітньої дитини із врахуванням потреб, інтересів, бажання та стану здоров`я дитини до досягнення часу визначеного графіком. 
Також просила стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що відповідач жодним чином не заперечувала права батька на спілкування з донькою і не створювала перешкод у їхніх контактах. Навпаки, вона визнавала право батька брати учать у вихованні дитини, але послідовно наголошувала, що порядок таких зустрічей має бути поступовим, безпечним і відповідати віковим особливостям дитини. На переконання представника відповідачки, ця позиція матері є цілком узгодженою з принципом найкращих інтересів дитини та міжнародними стандартами захисту дитинства.
Цю ж позицію підтверджує Висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області від 30.08.2024 № 3/02-2886. Орган опіки прямо зазначив, що мати дитини не заперечує проти контактів з батьком, однак пропонує здійснювати їх поступово, без ночівель, із урахуванням віку, стану здоров`я та психологічної готовності дитини. У висновку також рекомендовано гнучкий і безпечний формат коротких денних зустрічей у вихідні та, за можливості, у будні дні (наприклад, після занять у дошкільному закладі) - з подальшим повернення дитини матері.
Натомість суд першої інстанції, всупереч цим рекомендаціям, визначив надмірно інтенсивний графік, який не тільки передбачає ночівлі малолітньої дитини, половину її канікулярного часу, а також суд першої інстанції протиправно та незаконно позбавив матері будь-яких вихідних із власною дитиною, що є недопустимим ані по відношенню до дитини, ані по відношенню до матері і є грубим порушенням чинного законодавства.
Вважає, що при визначенні способів участі батька у вихованні дитини суд мав не лише формально посилатись на рівність прав батьків, а насамперед реально гарантувати стабільність, емоційний комфорт та безпеку малолітньої дитини із дотриманням рівноправних прав матері на виховання дитини.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги представник відповідачки наголошувала на тому, що матір з моменту народження дитини є єдиною особою постійного догляду, тоді як батько фактично не має жодного досвіду перебування з дитиною без присутності матері та сама дитина ніколи не залишалась на одинці із батьком. Вважає, що різке збільшення часу спілкування без адаптації створює ризик емоційного стресу, порушення сну та психологічної нестабільності дитини.
Крім того, на момент подання цієї апеляційної скарги дитині вже виповнилося три роки, а отже, на думку відповідачки, відсутній предмет спору в частину графіку спілкування «до досягнення трирічного віку».
Водночас встановлений судом першої інстанції порядок «після трьох років» залишається непропорційним, адже не враховує ані вікових особливостей дитини, ані реалій сьогодення.
Особливе значення має те, що Україна перебуває у стані воєнного стану, діє комендантська година з 00:00 до 05:00, що унеможливлює оперативний приїзд матері у разі надзвичайної ситуації, якщо дитина, наприклад, прокинеться вночі з плачем, злякається вибухів чи потребуватиме негайної медичної допомоги. Мати не зможе дістатися до Києва через блокпости і комендантські обмеження. У свою чергу батько, який жодного разу не ночував із донькою, не має досвіду її нічного догляду, не знає її звичок сну, особливостей реагування на стрес і хворобу. У цих умовах залишення трирічної на ночівлю без матері є не лише психологічно небезпечним, а й фізично ризикованим.
Також представник відповідачки просила врахувати стан здоров`я дитини. Так зазначала, що згідно Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Святошинського району м. Києва від 12.05.2023 року, у дитини виявлено вроджений серцевий дефект - відкритті овальне вікно та апікальний дефект міжшлуночкової перегородки розміром 2мм. Такі вади серця хоч і не критичні, але потребують постійного контролю, уникнення стресів, нормалізованого режиму сну та перебування поруч з маті сну та перебування поруч з матір`ю - основною особою, яка здійснює догляд і знає індивідуальні особливості стану дитини.
Умови тривалого перебування без матері, особливо під час ночівель у новому місці, можуть спричинити психоемоційне перенапруження, що своєю чергою, негативно впливає на роботу серцево-судинної системи. Саме тому різке розширення часу перебування дитини з батьком без присутності матері - становить реальний ризик для її фізичного та емоційного стану.
Цей медичний фактор ні орган опіки та піклування ні суд першої інстанції не дослідив, а в подальшому і не врахував, хоча відповідно до частини першої статті 159 Сімейного кодексу України, стан здоров`я дитини є однією з обов`язкових умов, які суд повинен браги до уваги при визначенні порядку спілкування з дитиною.
19 березня 2026 року до Київського апеляційного суду надійшли пояснення на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_2 - адвоката Малиновської Анни Борисівни, яка просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги представник позивача вказувала на те, що суд першої інстанції використав принцип правової визначеності, чітко визначивши дні побачень батька з дитиною, врахувавши, що між батьками дитини є спір щодо порядку участі у вихованні дитини. Суд першої інстанції визначив наступні способи участі позивача у вихованні доньки: періодичні (під час канікул) та систематичні (кожні вихідні) побачення, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, визначивши також місце та час їхнього спілкування, як і встановлено ст. 159 СК України.
Отже, суд першої інстанції визнав доцільним встановити конкретні способи участі батька у вихованні та спілкуванні з донькою. При цьому, суд першої інстанції зауважив на необхідності врахування як стану здоров`я дитини, так і забезпечення її безпеки.
Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в їх межах, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з таких підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.
Вирішуючи даний спір та задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що визначений судом спосіб участі у вихованні та спілкуванні дитини з батьком у формі встановлення порядку спілкування відповідатиме інтересам дитини, створить умови для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку на виховання дитини та здійснення його права на особисте спілкування із дочкою, відповідатиме вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини та саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею у повній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так і дитини, а також буде достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання дитини та відповідатиме найкращим інтересам дитини.
Однак такі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб виданого 12.06.2021 року Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 12.06.2021 року зареєстровано шлюб, про що Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 12.06.2021 року складено відповідний актовий запис № 745. Після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище « ОСОБА_1 » (а.с. 9).
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 12.10.2022 року Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 12.10.2022 року складено відповідний актовий запис № 1584. Батьками особи зазначено: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 (а.с. 11).
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва у справі № 759/2220/24 від 04.03.2024 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 розірвано. ОСОБА_3 повернуто дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 » (а.с. 10).
Згідно до судового наказу Святошинського районного суду м. Києва від 31.01.2024 року у справі № 759/2088/24 з батька дитина на користь матері на утримання дитини стягнуто аліменти (а.с. 12).
Виконавчим комітетом Бучанського району Київської області Вишневої міської ради складено висновок про встановлення способу участі у вихованні і спілкуванні батька ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , від 30.08.2024 року № 3/02-2886, орган опіки та піклування (Виконавчий комітет Вишневої міської ради Бучанського району Київської області) пропонує встановити спосіб участі батька - громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вихованні та спілкуванні із донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за наступним графіком:
В перехідний період до досягнення малолітньою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку в присутності матері (періодичні побачення):
- кожна перша, третя субота та друга, четверта неділя щомісячно 10:00 години до 13:00 години за місцем проживання матері з можливістю відвідувати, та бажанням дитини, будь-які дитячі культурно-розважальні комплекси, а також місця масового відпочинку: парки, сквери, пляжі, спортивно-ігрові майданчики, місця громадського харчування: їдальні, кафе, ресторани з обов`язковим врахування стану здоров`я дитини;
- день народження ОСОБА_5 (щороку 03 жовтня) спільне святкування з батьком та матір`ю;
- святкові дні - день Святого Миколая (19 грудня), Різдво (25 грудня), Новий рік (01 січня) та Великдень з 11:00 до 15:00 години;
- канікулярний період, будні дні за попередньою домовленістю з матір`ю:
- у разі хвороби дитини, якщо це припадає на день зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на іншу погоджену з матір`ю дату, враховуючи її інтереси, стан здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку дитини;
- матері повідомляти батька гр. ОСОБА_2 : через телекомунікаційні засоби: про хворобливий стан дитини після відвідування лікаря (за потреби) і наявності відповідного висновку лікаря про такий стан, про зміну місця проживання/навчання дитини не пізніше 7 календарних днів з дня настання відповідної зміни; про влаштування дитини до дошкільного навчального закладу, шкільного навчального закладу, розвиваючих закладів, гуртків, секцій різної направленості, не пізніше 14 календарних днів, з дня влаштування шляхом надсилання повідомлення на один із засобів зв`язку: тел. НОМЕР_3 ; ел. пошта: dayhrystenkogal.com;
- матері повідомляти батька про від`їзд (обставини й напрямок) дитини за межі місця постійного проживання більше ніж на два дні.
Після закінчення перехідного періоду після досягнення малолітньою дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку у присутності матері, (систематичні побачення).
- кожна перша, третя субота та друга, четверта неділя щомісячно з 10:00 години до 19:00 години за місцем проживання матері з можливістю відвідувати, за бажанням дитини, будь-які дитячі культурно-розважальні комплекси, а також місця масового відпочинку: парки, сквери, пляжі, спортивно-ігрові майданчики, місця громадського харчування: їдальні кафе, ресторани з обов`язковим врахування стану здоров`я дитини та з можливістю відвідувати місце проживання батька;
- день народження ОСОБА_5 (щороку 03 жовтня) спільне святкування з матір`ю та батьком;
- день Святого Миколая (19 грудня), Новий рік (01 січня), Різдво (25 грудня); Великдень за попередньою домовленістю з матір`ю;
- у разі хвороби дитини, якщо це припадає на день зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на іншу погоджену з матір`ю дату, враховуючи її інтереси, стан здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку дитини;
- на випадок хвороби дитини відвідування батьком дитини здійсниться за місцем проживання за узгодженням з матір`ю;
- під час перебування дитини у дитячих навчальних закладах батько має право відвідувати дитину без обмеження у часі з урахуванням розкладу навчально-виховного процесу;
- кожен вівторок та четвер під час відвідування дитини закладу дошкільного освіти та початкової та середньої школи батько має забирати дитину із відповідного навчального вкладу та приводити й до місця їй проживання, якщо в ці дні дитина матиме за графіком відвідування додаткових занять, гуртків, секцій то батько має завести дитину на такі заняття, гурток, секції, після чого забрати та привести дитину до її місця проживання;
- 50% канікулярного періоду за попередньою домовленістю (не пізніше ніж за один місяць до початку відповідних канікул) батьки повинні узгодити час та місце відпочинку дитини;
- узгоджувати з батьком вибір для дитини дошкільного закладу, шкільного навчального закладу, розвиваючих закладів, гуртків, секцій різної направленості;
- матері повідомляти батька гр. ОСОБА_2 через телекомунікаційні засоби: про факти захворювання та лікування дитини після відвідування лікаря (за потреби); про зміну місця проживання / навчання дитини не пізніше 7 календарних днів з дня настання відповідної зміни; про влаштування дитини до дошкільного навчального закладу, шкільного навчального закладу, розвиваючих закладів, гуртків, секцій різної направленості, не пізніше 14 календарних днів, з дня влаштування шляхом надсилання один is повідомлення ел. пошта: d vyhrystenke a gmail.com; засобів зв`язку: тел. +38093524-63-27
- матері повідомляти батька про від`їзд (обставини й напрямок) дитини за межі місця постійного проживання більше ніж на два дні;
- день народження батька гр. ОСОБА_2 , (щороку ІНФОРМАЦІЯ_9 ) для спільного святкування з донькою власного дня народження з 17 годин до ІНФОРМАЦІЯ_10 якщо день народження відбувається в будній день, та з 11 години до 21 години, якщо день народження відбувається у вихідний день;
- по досягненню дитини чотирирічного віку батько може комунікувати з нею в телефонному режимі за допомогою засобів телефонного зв`язку чи месенджерів Viber. Telegram в понеділок, середу та п`ятницю з 19 години до 20 години;
- за результатами домовленості між батьками період зустрічей дитини з батьком може бути змінений (а.с. 105-107).
Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.
Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.
Батько та мати мають рівні права та обов`язки і при вирішенні питання про періодичність побачень, можливість спільного відпочинку, відвідування місця проживання того з батьків, з ким дитина не проживає, слід виходити виключно з інтересів дитини.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29 травня 2019 року в справі № 357/17852/15-ц (провадження № 14-199цс19) виснувала, що положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитись на шкоду інтересам дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини.
Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.
Вирішуючи питання про встановлення способу участі у вихованні для одного з батьків, який постійно не проживає з дітьми, суди повинні враховувати усю сукупність обставин конкретної справи (постанови Верховного Суду від 07 серпня 2024 року в справі №742/3278/23 (провадження № 61-7675св24), від 08 травня 2024 року в справі № 638/1269/23 (провадження № 61-15097св23) та інші).
У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.
У більшості випадків потреба втручання держави шляхом вирішення судами спорів між батьками щодо їх участі у вихованні дітей обумовлена поведінкою самих батьків, та їх небажанням винайти порозуміння між собою в позасудовому порядку в найкращих інтересах своїх дітей.
Правосуддя у справах про піклування про дитину завжди супроводжується гостро-емоційними і мінливими стосунки між батьками, отже, остаточність судового рішення у цій категорії справ є завжди тимчасовою і часто нетривалою. Правосуддя не в змозі регулювати та встановлювати сталі людські стосунки.
Вирішуючи питання про встановлення способу участі у вихованні для одного з батьків, який постійно не проживає з дітьми, суди повинні враховувати усю сукупність обставин конкретної справи.
Такі висновки узгоджуються з постановами Верховного Суду від 13 червня 2024 року в справі № 675/1124/22 (провадження № 61-1049св24), від 29 травня 2024 року в справі № 686/15230/23 (провадження № 61-3812св24) та інших.
Як вбачається із змісту апеляційної скарги, відповідачка ОСОБА_1 не в повній мірі погодилась із встановленим судом першої інстанції порядком участі батька у вихованні дитини.
З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції визначаючи такі дні і години побачень та спілкування батька ОСОБА_2 з дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері після досягнення дитиною трирічного віку, з можливістю відвідувати, за бажанням дитини, будь-які дитячі культурно-розважальні комплекси, а також місця масового відпочинку: парки, сквери, пляжі, спортивно-ігрові майданчики, місця громадського харчування, їдальні, кафе, ресторани з обов`язковим врахування стану здоров`я дитини та її безпеки: щотижня з 10:00 години кожної суботи до 17:00 години кожної неділі з можливістю відвідувати місце проживання батька, про яке, як місце перебування дитини, батько ОСОБА_2 має повідомляти матір дитини ОСОБА_3 шляхом надсилання повідомлення на один із засобів зв`язку: тел. +38050-217-77-33; ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_6 , не врахував, що за таким графіком відповідачку позбавлено будь-яких вихідних днів побачення з власною дитиною, що явно не відповідає наведеним вимогам законодавства та є несправедливим по суті.
Зазначені обставини порушують права відповідачки, як матері дитини та позбавляє її можливості бачити дитину в зазначені судом першої інстанції години та дні тижня.
Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Відповідно до Висновку виконавчим комітетом Бучанського району Київської області Вишневої міської ради від 30.08.2024 року № 3/02-2886, органу опіки та піклування зокрема після закінчення перехідного періоду після досягнення малолітньою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку без присутності матері вважав за доцільне встановити спосіб участі батька - ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з донькою за графіком: кожну першу, третю суботу та другу, четверту неділю щомісячно з 10:00 години до 19:00 години за місцем проживання матері з можливістю відвідувати, за бажанням дитини, будь-які дитячі культурно-розважальні комплекси, а також місця масового відпочинку: парки, сквери, пляжі, спортивно-ігрові майданчики, місця громадського харчування: їдальні кафе, ресторани з обов`язковим врахування стану здоров`я дитини та з можливістю відвідувати місце проживання батька (а.с. 107).
Апеляційний суд, враховуючи вік дитини ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ), права матері на особисте спілкування з дитиною, які є рівними з батьком, вважає, що час та дні тижня (кожні вихідні з 10:00 години кожної суботи до 17:00 години кожної неділі), який суд першої інстанції визначив у графіку спілкування, є недостатнім та несправедливим для повноцінної реалізації прав та обов`язків відповідачки, як матері дитини, по вихованню доньки, а також не відповідає найкращим інтересам дитини, яка обмежуючи себе в спілкуванні з матір`ю не до кінця розуміє наслідки, які може викликати таке обмеження для її психологічного здоров`я та формування як особистості.
Права батьків є абсолютно рівними, при цьому визначаючи спосіб участі одного із батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суд не тільки враховує принцип рівності прав батьків у вихованні дитини, а першочергово принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини, який за своєю природою та важливістю переважає інтереси батьків.
Проаналізувавши встановлені обставини справи, враховуючи характер стосунків, які склались між батьками дитини та між дитиною і кожним з батьків, вік дитини, а також закріплений у положеннях чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участі у її вихованні, бажання батька на участь у вихованні та спілкуванні зі своєю донькою, колегія суддів вважає доцільним і таким, що відповідатиме інтересам дитини, встановити спосіб участі батька ОСОБА_2 у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом визначення побачень без присутності матері після досягнення дитиною трирічною віку, з можливістю відвідувати, за бажання дитини, будь-які дитячі культурно-розважальні комплекси, а також місця масового відпочинку: парки, квери, пляжі, спортивно-ігрові майданчики, місця громадського харчування, їдальні, кафе, ресторани з обов`язковим врахування стану здоров`я дитини та її безпеки: у вихідні дні кожну першу та третю суботу місяця з 10:00 до 19:00 годин та кожну другу та четверту неділю місяця з 10:00 до 19:00 годин.
Колегія суддів вважає, що такий спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною та встановлений графік побачень є справедливим, не порушує принцип рівності прав батьків, як позивача так і відповідачки. Згідно з визначеним графіком спілкування позивача з дитиною не є обмеженим, а часу спілкування достатньо, щоб налагодити необхідний контакт з дитиною, яка з батьком не проживає.
Колегія апеляційного суду також не може визнати обґрунтованими підстави для встановлення за ініціативою матері графіку побачень батька з дитиною у будні дні, оскільки він заперечує таку можливість у зв`язку із зайнятістю його на роботі. 
Колегія апеляційного суду також вважає більш обґрунтований спосіб участі батьків у святкові та особливі дні: день народження дитини ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), у день Святого Миколая (19 грудня), Новий рік (1 січня), Різдво (25 грудня), Великдень, який запропонований матір`ю, а саме за участі обох батьків, з можливістю проведення святкування окремо з визначенням порівну часу у цей день таким чином, що: перша половина дня (до 15:00) з матір`ю, а друга половина дня (після 15:00) з батьком, із можливістю щорічного чергування першої/другої половини дня.
Такий спосіб, на противагу визначеного судом першої інстанції графіку святкування особливих днів лише спільно з обома батьками, є більш виправданий з урахуванням можливості кожного із батьків проводити святкові та особливі дні як спільно так і окремо.
Колегія суддів звертає увагу на сталу практику Верховного Суду в такій категорії справ, з урахуванням якої незалежно від вирішення спору, сторони не позбавлені в майбутньому права на зміну встановленого судом способу участі у вихованні дитини із врахуванням змін поведінки позивача, відповідних вікових змін дитини, її розвитку та потреб, що буде відповідати, насамперед, засадам якнайкращого забезпечення інтересів дитини (див. постанову від 29 травня 2024 року в справі № 354/608/15).
Що стосується вимог апеляційної скарги з приводу закриття провадження у справі в частині періодичних побачень батька ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у зв`язку з досягненням дитиною трирічного віку, з огляду на те, що на момент подання апеляційної скарги дитині вже виповнилося три роки, а тому, відсутній предмет спору в цій частині. 
Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося не врегульованих питань.
До такого висновку щодо застосування норм права дійшов Верховний Суд у постанові від 20.09.2021 у справі №638/3792/20.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено 24.02.2025 року. Між тим, дитина сторін досягла трирічного віку ІНФОРМАЦІЯ_8 , тобто після вирішення позовних вимог та ухвалення відповідного рішення по суті спору.
Таким чином, у справі яка переглядається, на момент пред`явлення позову, як і на момент ухвалення судом першої інстанції судового рішення, позовна вимога про визначення способів участі батька у вихованні дитини, яка не досягла трирічного віку існувала, суд першої інстанції розглянув справу з урахуванням цієї позовної вимоги та зокрема ухвалив рішення в цій частині.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідачки про закриття провадження в частині позовних вимог через досягнення дитиною трирічного віку.
Згідно з ч.4 статті 374 ЦПК України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Відповідно до частин першої та другої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених судом, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та необхідністю змінити рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та зміну його резолютивної частини, відтак підлягає відшкодуванню за рахунок позивача на користь відповідачки 908,40 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року в частині встановлення днів і годин побачень та спілкування батька з донькою після досягнення дитиною трирічною віку змінити, виклавши відповідну частину рішення в наступній редакції.
Встановити такі дні і години побачень та спілкування батька ОСОБА_2 з дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері після досягнення дитиною трирічною віку, з можливістю відвідувати, за бажання дитини, будь-які дитячі культурно-розважальні комплекси, а також місця масового відпочинку: парки, сквери, пляжі, спортивно-ігрові майданчики, місця громадського харчування, їдальні, кафе, ресторани з обов`язковим врахування стану здоров`я дитини та її безпеки:
У вихідні дні кожну першу та третю суботу місяця з 10:00 до 19:00 годин та кожну другу та четверту неділю місяця з 10:00 до 19:00 годин.
У святкові та особливі дні: день народження дитини ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), у День Святого Миколая (19 грудня), Новий рік (1 січня), Різдво (25 грудня), Великдень за участі обох батьків, якщо ж святкування проводиться окремо, то час у цей день ділиться порівну: перша половина дня (до 15:00) з матір`ю, а друга половина дня (після 15:00) з батьком, із можливістю щорічного чергування першої/другої половини дня.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908,40 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
В решті рішення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба