Справа № 420/456/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Підприємства "АЛЬФАМЕД" у формі малого приватного підприємства до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Підприємство "АЛЬФАМЕД" у формі малого приватного підприємства (далі - позивач) звернулося з позовною заявою до Одеської митниці (далі - відповідач), в якій просить: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 13.11.2025 р. № UA500500/2025/000382/2; 
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UA500500/2025/000859.
Позовні вимоги мотивує тим, що 28.08.2025 р. між Підприємством "АЛЬФАМЕД" у формі малого приватного підприємства та ELYTECH TEKNOLOJI VE MEDIKAL INSAAT MAKINA SAN. IC VE DIS. STI. укладено договір контракт № 08/2025ТR. На підставі вказаного контракту та супроводжувальних документів ELYTECH TEKNOLOJI VE MEDIKAL INSAAT MAKINA SAN. IC VE DIS. STI. здійснила на адресу позивача поставку товару - контейнерів для гострих предметів. З метою митного оформлення товару та на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем надано до митного органу повний пакет документів, передбачений ст.53 МК України. Проте, за результатами розгляду поданих документів митний орган відмовив позивачу у митному оформленні (випуску) товару за заявленою декларантом митною вартістю, у зв`язку з чим оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2025/000859 з причин винесення рішення про коригування митної вартості товарів від 13.11.2025 р. № UA500500/2025/000382/2, яким за резервним методом скориговано митну вартість товару. Вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів прийнято з порушенням вимог МК України, так як воно не містить передбачених законодавством відомостей про підстави невизнання заявленої митної вартості, обґрунтованих підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості. При цьому, позивач не погоджується з обставинами, на які вказує в оскаржуваному рішенні відповідач, оскільки вони жодним чином не спростовують митної вартості, яка визначена позивачем у поданій митній декларації, і не є підставою для здійснення коригування її вартості. З огляду на викладене вважає, що висновок митного органу щодо не підтвердження Підприємством "АЛЬФАМЕД" у формі малого приватного підприємства числового значення складових митної вартості товару, заявленого за основним методом його визначення, є безпідставним, так як позивачем надано всі обов`язкові документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України.
Ухвалою від 09.01.2026 р. відкрито спрощене провадження у справі та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву на позовну заяву.
26.01.2026 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що декларантом до митниці було подано митну декларацію для здійснення митного оформлення товарів від 03.11..2025 р. № 25UA500500034376U5. Декларантом обрано основний метод визначення митної вартості товару - за ціною договору. Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, який надійшов на адресу позивача, та перевірки документів, поданих до митниці, встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари Так, у CMR від 28.10.2025 р. № 0002726 в графі 23 відсутній підпис перевізника. У CMR від 28.10.2025 р. № 0002726 перевізник ASTRYA, але довідка про транспортні витрати від 29.10.2025 р. № 9831-2910 видана ТОВ "ЛОДЖИК АП", також в ній відсутнє посилання на договір про перевезення. Митна декларація країни відправлення (Туреччина) від 27.10.2025 р. № 25061600EX00032154 надана без перекладу на українську мову, не містить відомостей про документи (контракт, проформа інвойс, інвойс), на підставі яких здійснювався експорт товару, не містить відміток митних органів країни відправлення. У платіжній інструкції в іноземній валюті від 11.09.2025 р. № 18 та від 19.09.2025 р. № 19 печатка та підпис є ідентичними на всіх документах, мають однаковий нахил та взаєморозташування один до одного. Печатка, підпис та прізвище посадової особи банку легко виділяються та копіюються в будь-яке інше місце. Зазначене вище свідчить, що надані документи зроблені за допомогою графічного редактора із накладення зображення підписів та печаток, що свідчить про можливо наявні ознаки підробки. Крім того, платіжні інструкції в іноземній валюті від 11.09.2025 р. № 18 та від 19.09.2025 р. № 19 не містять відомостей про підпис(и) власноручні або ID ключ особи платника та ID ключ уповноваженої особи банку. Прайс-лист не містить дату створення та дату терміну його дії, що унеможливлює співвіднесення вказаного документу з будь-яким проміжком часу. Згідно наданих до митного оформлення документів поставка товарів здійснюється на умовах EXW, тобто зобов`язання продавця щодо поставки вважається виконаним після того, як він надав покупцеві товар на своєму підприємстві. У наданій довідці про транспортні витрати від 29.10.2025 р. № 9831-2910 зазначена вартість перевезення, інформація про нездійснення страхування. Проте, інформація про вартість навантаження відсутня, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. Також не надано платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. У зв`язку з цим, позивачу було запропоновано надати додаткові документи. Декларантом надано додаткові документи: декларацію виробника від 08.11.2025 р. з перекладом на українську мову, але переклад здійснено без документального підтвердження щодо уповноваження особи на переклад; свіфт від 19.09.2025 р., свіфт від 11.09.2025 р., в яких печатка та підпис є ідентичними на всіх документах, мають однаковий нахил та взаєморозташування один до одного - зазначене свідчить, що надані документи зроблені за допомогою графічного редактора із накладення зображення підписів та печаток, що свідчить про можливо наявні ознаки підробки; лист-довіреність від 07.07.2025 р. з перекладом на українську мову, але переклад здійснено без документального підтвердження щодо уповноваження особи на переклад; довідку від ТОВ "Лоджик АП" про транспортно-експедиційні послуги від 29.10.2025 р. № 9831-2910, в якій печатка та підпис легко виділяються та копіюються в будь-яке інше місце - зазначене свідчить, що надані документи зроблені за допомогою графічного редактора із накладення зображення підписів та печаток, що свідчить про можливо наявні ознаки підробки; довідку від ПП "ВІТА-ТРАНС" про транспортно-експедиційні послуги від 03.11.2025 р. № 2914-0311 - посилається на договір від 22.09.2023 р. № 22/09-23, який для митного контролю митному органу не надано; довідку від ПП "АСТРЕЯ" про транспортно-експедиційні послуги № 31/11-25, але довідка не містить дату створення; платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 31.10.2025 р. № 226. в якій печатка та підпис легко виділяються та копіюються в будь-яке інше місце - зазначене свідчить, що надані документи зроблені за допомогою графічного редактора із накладення зображення підписів та печаток, що свідчить про можливо наявні ознаки підробки; рахунок на оплату від 31.10.2025 р. № 133 - посилається на договір від 02.12.2024 р. № 02/12 24, який для митного контролю митному органу не надано; переклад на українську мову копію митної декларації країни відправлення та лист відповідь від 11.11.2025 р. № 11.11/25 з інформацією про виявлені розбіжності та про те, що декларантом надано вичерпний перелік документів, відсутність інших додаткових документів. Отже, декларантом не надано належних документальних підтверджень числових значень складових митної вартості, визначених п.6 та п.8 ч.2 ст.53, п.6 та п.7 ч.10 ст.58 МКУ. Тому митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів із застосуванням наявної в митниці інформації щодо аналогічних (подібних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. З огляду на викладене, оскаржувані рішення є правомірними і підстави для їх скасування відсутні.
Ухвалою від 13.05.2026 р. відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. 
Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 28.08.2025 р. між ELYTECH TEKNOLOJI VE MEDIKAL INSAAT MAKINA SAN. IC VE DIS. STI. (Продавець) та Підприємством "АЛЬФАМЕД" у формі малого приватного підприємства (Покупець) укладено контракт № 28/2025ТR, за умовами якого Продавець зобов`язується поставити (передати) у встановлені терміни Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти та сплатити товар, зазначений в Проформах-інвойсах, які є невід`ємною частиною цього контракту (п.1.1 контракту).
Пунктом 1.2 контракту встановлено, що проформа-інвойс містить наступні показники Товару: найменування Товару, безпосередня вартість однієї одиниці, номенклатуру, асортимент, кількісні показники.
Згідно п.п.3.1, 3.2 контракту поставка Товару здійснюється на умовах: ЕХW Анкара, Туреччина. Дата поставки буде визначена відповідно до обсягу замовлення та за згодою сторін. Умови поставки визначені відповідно до Міжнародних правил Інкотермс-2020.
Відповідно до п.3.3 контракту Продавець в обов`язковому порядку забезпечує наявність у Покупця наступних документів: Інвойс (оригінал і 3 копії); Пакувальний лист (оригінал і 2 копії); Сертифікат країни походження товару, виданий ТПП країни виробника за встановленою формою, зі справжньою печаткою. 
За приписами п.4.1 контракту оплата Товару проводиться по Проформі-інвойс в доларах США шляхом банківського переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця в банку на умовах 100% передоплати.
На виконання умов договору ELYTECH TEKNOLOJI VE MEDIKAL INSAAT MAKINA SAN. IC VE DIS. STI. поставила Підприємству "АЛЬФАМЕД" у формі малого приватного підприємства товар, а саме: пластикові контейнери для пакування (матеріал перероблений поліпропілен) з кришкою, циліндричної форми: контейнер для гострих предметів 1,5L, арт.BPTA00005 - 10000 шт.; контейнер для гострих предметів 2L арт.BPTA00006 - 10020 шт.; контейнер для гострих предметів 3L, арт.BPTA00007 - 10000 шт.; контейнер для гострих предметів 5L, арт.BPTA00008 - 20040 шт. Призначені для збору медичних відходів та сміття або зберігання вати. Фірма виробник - Medikal Olusum Sanayi ve Tic. Ltd. Sti.
03.10.2025 р. декларантом подано митну декларацію для здійснення митного оформлення зазначеного товару - МД № 25UA500500034376U5. Митна вартість товару визначена декларантом самостійно за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом надані наступні документи: пакувальний лист від 14.10.2025 р.; рахунок-проформу від 01.09.2025 р. № 010925-1; рахунок-фактуру (інвойс) від 14.10.2025 р. № ЕІF2025000000019; автотранспорту накладну від 28.10.2025 р. № 0002726; супровідний документ від 28.10.2025 р. № 25TR061600017513М8; платіжні інструкції від 11.09.2025 р. № 18, від 10.09.2025 р. № 19; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від 29.10.2025 р. № 507; довідку про транспортні витрати від 29.10.2025 р. № 9831-2910; контракт від 28.08.2025 р. № 08/2025ТR; копію митної декларації країни відправлення від 27.10.2025 р. № 25061600ЕХ00032154.
За результатами перевірки МД № 25UA500500034376U5 та поданих до неї документів, сформоване повідомлення, в якому вказано, що в поданих документах містяться розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та витребувано додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаними із договором (угодою, контрактом) про поставку яких товарів митна вартість визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснювалися за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 9) переклад українською мовою копії митної декларації країни відправлення. 
Декларантом 11.11.2025 р. надано додаткові документи: висновок експерта від 06.11.2025 р. № 20-05/11-2025, декларацію виробника від 08.11.2025 р. з перекладом на українську мову, лист-довіреність від 07.07.2025 р. з перекладом на українську мову, CMR від 28.10.2025 р. № 0002726 із підписом перевізника вантажу, довідку від ТОВ "Лоджик АП" про транспортно-експедиційні послуги від 29.10.2025 р. № 9831-2910, довідку від ПП "ВІТА-ТРАНС" про транспортно-експедиційні послуги від 03.11.2025 р. № 2914-0311, довідку від ПП "АСТРЕЯ" про транспортно-експедиційні послуги № 31/11-25, переклад на українську мову копії митної декларації країни відправлення від 27.10.2025 р. № 25061600ЕХ00032154, свіфти від 19.09.2025 р., від 11.09.2025 р., платіжну інструкцію від 31.10.2025 р. № 226, рахунок на оплату від 31.10.2025 р. № 133 та лист від 11.11.2025 р. № 11.11/25 з інформацією про виявлені розбіжності та про те, що декларантом надано вичерпний перелік документів, відсутність інших додаткових документів. 
13.11.2025 р. відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2025/000382/2, відповідно до якого визначено вартість товару № 1 - 3,092901 дол. США/кг, ніж заявлено декларантом 1,968062 дол. США/кг.
У рішенні про коригування митної вартості зазначено, що подані документи містять розбіжності, а саме: 1. в CMR від 28.10.2025 р. № 0002726 в графі 23 відсутній підпис перевізника; 2. в CMR від 28.10.2025 р. № 0002726 перевізник ASTRYA, але довідка про транспортні витрати від 29.10.2025 р. № 9831-2910 видана ТОВ "ЛОДЖИК АП", також в ній відсутнє посилання на договір про перевезення; 3. митна декларація країни відправлення (Туреччина) від 27.10.2025 р. № 25061600EX00032154 надана без перекладу на українську мову, не містить відомостей про документи (контракт, проформа інвойс, інвойс), на підставі яких здійснювався експорт товару, не містить відміток митних органів країни відправлення; 4. в платіжній інструкції в іноземній валюті від 11.09.2025 р. № 18 та від 19.09.2025 р. № 19 печатка та підпис є ідентичними на всіх документах, мають однаковий нахил та взаєморозташування один до одного. Печатка, підпис та прізвище посадової особи банку легко виділяються та копіюються в будь-яке інше місце. Зазначене вище свідчить, що надані документи зроблені за допомогою графічного редактора із накладення зображення підписів та печаток, що свідчить про можливо наявні ознаки підробки; 5. згідно з нормами Закону України від 21.06.2018 р. № 2473-VIII "Про валюту і валютні операції", Положення про здійснення операцій із валютними цінностями, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 р. № 2, для здійснення платіжної операції з переказу іноземної валюти використовується платіжна інструкція в іноземній валюті, реквізити якої передбачені Положенням про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 р. № 216. Платіжні інструкції в іноземній валюті від 11.09.2025 р. № 18 та від 19.09.2025 р. № 19 не містять відомостей про підпис(и) власноручні або ID ключ особи платника та ID ключ уповноваженої особи банку; 6. прайс-лист не містить дату створення та дату терміну його дії, що унеможливлює співвіднесення вказаного документу з будь-яким проміжком часу; 7. відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додаються витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну території України. Згідно наданих до митного оформлення документів поставка товарів здійснюється на умовах EXW, тобто зобов`язання продавця щодо поставки вважається виконаним після того, як він надав покупцеві товар на своєму підприємстві. У наданій довідці про транспортні витрати від 29.10.2025 р. № 9831-2910 зазначена вартість перевезення, інформація про нездійснення страхування. Проте, інформація про вартість навантаження відсутня, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 8. для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч.2 ст.53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 р. № 599 до зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Але платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури не надано. Таким чином, декларантом не надано у повному обсязі документи, передбачені положеннями ст.335 МКУ, з урахування особливостей переміщення оцінюваної партії товару, надані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості.
У відповідь на повідомлення митного органу декларантом надано: декларацію виробника від 08.11.2025 р. з перекладом на українську мову, але переклад здійснено без документального підтвердження щодо уповноваження особи на переклад; свіфт від 19.09.2025 р., свіфт від 11.09.2025 р., в яких печатка та підпис є ідентичними на всіх документах, мають однаковий нахил та взаєморозташування один до одного. Зазначене вище свідчить, що надані документи зроблені за допомогою графічного редактора із накладення зображення підписів та печаток, що свідчить про можливо наявні ознаки підробки; лист-довіреність від 07.07.2025 р. з перекладом на українську мову, але переклад здійснено без документального підтвердження щодо уповноваження особи на переклад; довідку від ТОВ "Лоджик АП" про транспортно-експедиційні послуги від 29.10.2025 р. № 9831-2910, в якій печатка та підпис легко виділяються та копіюються в будь-яке інше місце. Зазначене вище свідчить, що надані документи зроблені за допомогою графічного редактора із накладення зображення підписів та печаток, що свідчить про можливо наявні ознаки підробки; довідку від ПП "ВІТА-ТРАНС" про транспортно-експедиційні послуги від 03.11.2025 р. № 2914-0311 - посилається на договір від 22.09.2023 р. № 22/09-23, який для митного контролю митному органу не надано; довідку від ПП "АСТРЕЯ" про транспортно-експедиційні послуги № 31/11-25, але довідка не містить дату створення; платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 31.10.2025 р. № 226, в якій печатка та підпис легко виділяються та копіюються в будь-яке інше місце. Зазначене вище свідчить, що надані документи зроблені за допомогою графічного редактора із накладення зображення підписів та печаток, що свідчить про можливо наявні ознаки підробки; рахунок на оплату від 31.10.2025 р. № 133 - посилається на договір від 02.12.2024 р. № 02/12 24, який для митного контролю митному органу не надано; переклад на українську мову копію митної декларації країни відправлення та лист відповідь від 11.11.2025 р. № 11.11/25 з інформацією про виявлені розбіжності та про те, що декларантом надано вичерпний перелік документів, відсутність інших додаткових документів. Отже, декларантом не надано належних документальних підтверджень числових значень складових митної вартості, визначених п.6 та 8 ч.2 ст.53 і п.6 та 7 ч.10 ст.58 МКУ.
На підставі аналізу наявної у митного органу інформації згідно з положеннями ч.1 ст.55 МКУ, митним органом здійснено коригування до рівня митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, по товару № 1 - з заявленої декларантом 1,968062 дол. США/кг до 3,092901 дол. США/кг (МД від 02.09.2025 р. № UA100100/2025/443283).
У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів від 13.11.2025 р. № UA500500/2025/000382/2, відповідачем сформовано карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2025/000859.
Вважаючи дані рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із позовною заявою про їх скасування.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.
Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно ч.ч.4, 5 ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
У відповідності до ч.3 ст.318 МК України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Статтею 50 МК України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Частиною 1 статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.
При декларуванні товарів позивач визначив їх митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.
Згідно ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з ч.2 ст.53 МК України, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Зокрема, ст.58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Разом з тим, відповідно до вимог ст.57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
Тобто, відповідно до норм Митного кодексу України митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.
Відповідно до ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Також згідно ч.6 ст.53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митного органу є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.
Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, підставою для його прийняття стало встановлення відповідачем тієї обставини, що надані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх складових митної вартості товару:
- у CMR від 28.10.2025 р. № 0002726 в графі 23 відсутній підпис перевізника, а в CMR від 28.10.2025 р. № 0002726 перевізник ASTRYA, але довідка про транспортні витрати від 29.10.2025 р. № 9831-2910 видана ТОВ "ЛОДЖИК АП", також в ній відсутнє посилання на договір про перевезення;
- у наданій довідці про транспортні витрати від 29.10.2025 р. № 9831-2910 відсутня інформація про вартість навантаження;
- прайс-лист не містить дату створення та дату терміну його дії, що унеможливлює співвіднесення вказаного документу з будь-яким проміжком часу;
- платіжні інструкції в іноземній валюті від 11.09.2025 р. № 18, від 19.09.2025 р. № 19 не містять відомостей про підпис(и) власноручні або ID ключ особи платника та ID ключ уповноваженої особи банку; 
- у платіжних інструкціях в іноземній валюті від 11.09.2025 р. № 18, від 19.09.2025 р. № 19, у свіфтах від 19.09.2025 р., від 11.09.2025 р., платіжній інструкції кредитового переказу коштів від 31.10.2025 р. № 226 печатка та підпис є ідентичними на всіх документах, мають однаковий нахил та взаєморозташування один до одного. Печатка, підпис та прізвище посадової особи банку легко виділяються та копіюються в будь-яке інше місце. Зазначене вище свідчить, що надані документи зроблені за допомогою графічного редактора із накладення зображення підписів та печаток, що свідчить про можливо наявні ознаки підробки; 
- не надано платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; 
- надано декларацію виробника від 08.11.2025 р., лист-довіреність від 07.07.2025 р. з перекладом на українську мову, але переклад здійснено без документального підтвердження щодо уповноваження особи на переклад; 
- надано довідку від ТОВ "Лоджик АП" про транспортно-експедиційні послуги від 29.10.2025 р. № 9831-2910, в якій печатка та підпис легко виділяються та копіюються в будь-яке інше місце. Зазначене свідчить, що надані документи зроблені за допомогою графічного редактора із накладення зображення підписів та печаток, що свідчить про можливо наявні ознаки підробки; 
- у довідці від ПП "ВІТА-ТРАНС" про транспортно-експедиційні послуги від 03.11.2025 р. № 2914-0311 міститься посилається на договір від 22.09.2023 р. № 22/09-23, який для митного контролю митному органу не надано; 
- надано довідку від ПП "АСТРЕЯ" про транспортно-експедиційні послуги № 31/11-25, але довідка не містить дату створення; 
- у рахунку на оплату від 31.10.2025 р. № 133 міститься посилається на договір від 02.12.2024 р. № 02/12 24, який для митного контролю митному органу не надано.
Суд не бере до уваги тверджень відповідача про відсутність у CMR від 28.10.2025 р. № 0002726 в графі 23 підпису перевізника, так як позивачем разом з листом від 11.11.2025 р. № 11.11/25 щодо надання додаткових документів було надано митному органу CMR від 28.10.2025 р. № 0002726 із підписом перевізника, скріпленого печаткою.
Щодо зазначення в CMR від 28.10.2025 р. № 0002726 перевізник ASTRYA, але довідка про транспортні витрати від 29.10.2025 р. № 9831-2910 видана ТОВ "ЛОДЖИК АП", відсутність у довідці про транспортні витрати від 29.10.2025 р. № 9831-2910 інформації про вартість навантаження. суд зазначає наступне.
Як вбачається зі змісту CMR від 28.10.2025 р., у ній зазначено вантажовідправником ELYTECH TEKNOLOJI VE MEDIKAL INSAAT MAKINA SAN. IC VE DIS LTD. STI., а вантажоодержувачем - МПП "АЛЬФАМЕД". 
Завантаження товару Продавцем було здійснено на автомобільний транспорт компанії-перевізника МПП "АСТРЕЯ" в м.Анкара (Туреччина). 
При транспортуванні вантажу також приймали участь й інші логістичні компанії-експедитори, в тому числі ПП "ВІТА-ТРАНС", ТОВ "ЛОДЖИК АП", у зв`язку з чим позивач надав до митного органу довідки про транспортні витрати перевізників та експедиторів вантажу.
Так, відповідно до довідки ТОВ "ЛОДЖИК АП" від 29.10.2025 р. № 9831-2910 транспортно-експедиційні витрати з доставки вантажу для ПП "ВІТА-ТРАНС" згідно договору № 22/09-23 від 22.09.2023 р. автомобілем д.н. BH9914PC/BH2714XH за маршрутом м.Анкара (Туреччина) - державний кордон України (пункт пропуску "м.Рені") - м.Одеса (Україна) згідно з CMR 0002726 від 28.10.2025 р. включали в себе наступні складові логістичного ланцюгу перевезення: 
- вартість витрат на транспортування до місця ввезення на митну територію України ПП м.Рені, а саме: транспортні послуги з міжнародного автомобільного перевезення по маршруту м.Анкара (Туреччина) - державний кордон України (пункт пропуску "м.Рені ") - 120000 грн.;
- вартість витрат на транспортування після ввезення на митну територію України у м.Рені, а саме: транспортні послуги за міжнародне автомобільне перевезення по маршруту від пункту перетину державного кордону у м.Рені до місця розвантаження у м.Одесі - 59500,00 грн.;
- експедиційні послуги на території України - 2500 грн. в т.ч. ПДВ 416,67 грн.
Тобто вартість послуг з транспортування вантажу від пункту відправлення м.Анкара, Туреччина, до пункту перетину вантажу державного кордону України у м.Рені становила 120000 грн., що й було заявлено позивачем у декларації як складова митної вартості товару згідно з вимогами МК України. 
Вартість послуг з транспортування вантажу підтверджується довідками ПП "АСТРЕЯ" № 31/11-25, ТОВ "ЛОДЖИК АП" від 29.10.2025 р. № 9831-2910, ПП "ВІТА-ТРАНС" від 03.11.2025 р. № 2914-0311, договором перевезення вантажів від 23.07.2023 р., який укладено між МПП "АСТРЕЯ" та ТОВ "Лоджик Ап", договором перевезення вантажів автомобільним транспортом від 20.09.2023 р., який укладено між ТОВ "Лоджик Ап" та ПП "Віта-Транс", договором перевезення вантажів автомобільним транспортом від 02.12.2024 р. № 02/12-24, який укладено між ПП "Віта-Транс" та МПП "Альфамед".
За умовами договору перевезення від 23.07.2023 р. № 23/07-23-1, що укладено між МПП "АСТРЕЯ" та ТОВ "Лоджик Ап" Експедитором визначається сторона Договору, що діє за дорученням від імені та за рахунок Замовника перевезення. Виконавцем визначається сторона Договору, яка безпосередньо, та/або за допомогою своїх агентів, інших залучених осіб, перевізників, експедиторів, водіїв, транспортних засобів здійснює перевезення переданого йому вантажу згідно транспортної накладної (CMR). 
З викладеного слідує, що Експедитор може виконувати перевезення вантажу як безпосередньо власними силами а також із залученням інших перевізників. 
Відповідно до Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" транспортно-експедиторська послуга визначається як робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування. Це поняття охоплює широкий комплекс заходів, спрямованих на оптимальне переміщення товару від відправника до отримувача. Такі послуги надаються експедитором, який діє за дорученням клієнта і може виступати як повірена особа або безпосередній виконавець робіт. 
Правова природа цих послуг полягає у забезпеченні повного логістичного супроводу, що включає вибір маршруту, виду транспорту, а також організацію фрахтування та координацію роботи всіх учасників транспортного процесу. Експедиційні послуги інтегрують у собі не лише фізичне транспортування, а й документальне оформлення вантажів, оплату зборів та виконання інших допоміжних операцій. Цивільний кодекс України визначає таку діяльність як самостійний вид зобов`язань, що оформлюється відповідним договором між сторонами. 
До складу експедиційних послуг зазвичай включаються роботи з приймання, зберігання, сортування та обробки вантажів, а також обов`язкове навантаження і розвантаження товарів у пунктах відправлення чи транзиту. Важливою складовою є також супровід вантажу документами, митне очищення та інформаційне забезпечення клієнта про стан і місцезнаходження об`єкта перевезення. 
Отже, українське законодавство розглядає експедиційні послуги як цілісний сервіс, де вартість окремих маніпуляцій, таких як навантаження, традиційно входить до загальної ціни послуги. 
З огляду на викладене вказані зауваження відповідача не свідчать про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, а склад експедиційних послуг включає в себе вартість навантаження, у зв`язку з чим вимога відповідача про необхідність виділення витрат на навантаження окремою складовою суд не бере до уваги.
Твердження відповідача про відсутність посилання у довідці про транспортні витрати від 29.10.2025 р. № 9831-2910 на договір перевезення не відповідає дійсності, оскільки у вказаній наявне посилання на договір від 23.07.2023 р. № 23/07-23-1.
Стосовно зауважень митного органу до прайс-листа, то суд вказує на те, що прайс-лист - це документ інформаційного характеру, який містить список цін та слугує способом для продавця розповсюджувати інформацію про товар, та за жодних умов не може бути первинним документом для визначення митної вартості товару.
В комерційній практиці при просуванні товару на ринок одним із методів встановлення контактів з потенційними покупцями є направлення продавцем комерційної пропозиції (оферти) або прейскуранта (прайс-листа).
При розгляді наданих декларантом каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару контролюючий орган має упевнитись, що інформацію, яка міститься в зазначених документах, можна ідентифікувати з поставкою оцінюваних товарів.
Прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товарів.
Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.10.2020 р. у справі № 810/690/17.
У постанові від 04.11.2020 р. у справі № 815/648/17 Верховний Суд зазначив, що "суд апеляційної інстанцій обґрунтовано визнав безпідставними доводи митного органу, що наданий позивачем прайс-лист виробника з умовами поставки (CIF Odessa) має суб`єктивну спрямованість та суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції продавця необмеженій кількості потенціальних покупців, оскільки чинним законодавством не встановлено будь-яких вимог щодо форми та змісту прайс-листів, які, зважаючи на загальні засади цивільного законодавства щодо свободи підприємницької діяльності, можуть оформлюватися продавцем у довільній формі та на власний розсуд".
Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 04.09.2018 р. у справі № 818/1186/17, від 17.04.2018 р. у справі № 815/329/17, від 12.03.2019 р. у справі № 817/604/17, від 04.11.2020 р. у справі № 815/648/17.
В постанові від 23.10.2020 р. у справі № 810/690/17 Верховним Судом вказано, що прайс-лист: по-перше, не є основним документом відповідно до частини другої ст.53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів, по-друге, прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, по-третє, жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів.
Подібний за змістом висновок викладено Верховним Судом у постанові від 08.12.2022 р. у справі № 420/2792/19, де зазначено, що наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов поставки, не може свідчити про заниження митної вартості товарів.
Таким чином, митний орган не може посилатися на відсутність, невідповідність, неповноту відомостей прайс-листа, як на підставу для коригування митної вартості товару і тому дане твердження відповідача не ґрунтується на положеннях нормативно-правових актів.
Щодо зауважень відповідача до платіжних інструкцій в іноземній валюті від 11.09.2025 р. № 18, від 19.09.2025 р. № 19, то суд зазначає, що відповідно до пункту 6 розділу І Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216, ініціатор має право оформити платіжну інструкцію в іноземній валюті або банківських металах в електронній або паперовій формі. Форма та порядок надання платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах визначаються умовами договору про надання платіжних послуг між користувачем і надавачем платіжної послуги. 
Згідно пункту 26 розділу ІІІ вказаного Положення № 216 надавач платіжних послуг повинен перевірити відповідність заповнення реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах вимогам розділу II цього Положення та реквізитам, зазначеним у документах, які відповідно до нормативно правових актів Національного банку з питань валютного регулювання є підставою для здійснення перерахування коштів в іноземній валюті або банківських металах з рахунку платника, а також поштові та платіжні реквізити контрагентів. 
Суд зауважує, що при електронній ідентифікації клієнта банком, за допомогою апаратного цифрового ключа, його підпис на платіжних документах не вимагається. 
Платіжні інструкції в іноземній валюті від 11.09.2025 р. № 18, від 19.09.2025 р. № 19, які надавалися до митного органу, сформовані в електронному вигляді, містять всі необхідні відомості щодо банку, яким здійснено перерахування коштів, реквізитів надавача платіжних послуг, отримувача коштів, призначення платежу, що повністю узгоджується з вимогами Постанови № 216. Крім того, на платіжних інструкціях міститься підпис уповноваженої особи ПАТ "МТБ БАНК", скріплений печаткою банку.
Отже, позивачем надано до митного оформлення платіжні інструкції, які підтверджують здійснення оплати за товар у повному обсязі. 
Окремо суд зазначає, що відповідачем не обґрунтовано яким чином відсутність в платіжній інструкції (власноручного/електронного) відповідальних осіб платника, які відповідно до законодавства України мають право розпоряджатися рахунком, вплинули на достовірність визначення позивачем задекларованої митної вартості, адже платіжна інструкція є доказом щодо виконання (неналежного виконання) покупцем умов зовнішньоекономічного договору, а не доказом розбіжностей у документах чи неповноти документів, доданих до митної декларації (дана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22.10.2020 р. у справі № 320/2455/19). 
Верховний Суд неодноразово зазначав, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені) (постанови Верховного Суду від 17.04.2018 р. у справі № 815/329/17, від 01.03.2023 р. у справі № 420/18880/21). 
Отже, вказана обставина не може слугувати підставою для коригування митної вартості товарів.
Доводи відповідача про те, що у платіжних інструкціях в іноземній валюті від 11.09.2025 р. № 18, від 19.09.2025 р. № 19, свіфтах від 19.09.2025 р., від 11.09.2025 р., платіжній інструкції кредитового переказу коштів від 31.10.2025 р. № 226 печатка та підпис зроблені за допомогою графічного редактора із накладення зображення підписів та печаток, що свідчить про можливо наявні ознаки підробки, суд вважає необґрунтованими, так як відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження такого припущення. 
Вказані платіжні операції були здійснені позивачем із застосуванням сучасних засобів міжнародної електронної платіжної системи SWIFT. Всі документи, надані до митного оформлення, є автентичними копіями оригіналів, сформованих банківською установою. 
Суд зауважує, що використання графічних редакторів для формування електронних копій документів є стандартною банківською та діловою практикою, яка не є доказом підробки. Платежі здійснювалися через систему електронного банкінгу, а підтверджуючі документи були згенеровані автоматизованою системою банку. Примірники платіжних інструкцій, які надано митниці, були сформовані саме за допомогою електронно-комунікаційної системи банківської установи. У такій системі зображення підписів та печаток (кліше) зберігаються в електронному вигляді і автоматично накладаються на згенерований документ програмним забезпеченням банку перед його відправленням клієнту. Це пояснює їх ідентичність та однаковий нахил. 
Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затверджене постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 р. № 216, не містить імперативних вимог щодо наявності у SWIFT-повідомленні фізичних (власноручних) відміток виконавця надавача платіжних послуг. Сучасні банківські технології передбачають використання електронних підписів та автоматизованих систем, які забезпечують юридичну значущість та цілісність документа без потреби у "мокрих" печатках, що є застарілим підходом до документообігу.
Відповідно до пункту 30 Положення № 216 банк зараховує суму платіжної операції по рахунку банку, розрахункові рахунки небанківських надавачів платіжних послуг та рахунки отримувачів на підставі отриманих SWIFT-повідомлень. Ключовими вимогами до таких повідомлень є обов`язкове зазначення для отримувачів - юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - унікального ідентифікатора отримувача або найменування/прізвища та власного імені, номера рахунку отримувача і призначення платежу. 
Надані позивачем SWIFT-повідомлення повністю відповідають цим критеріям і містять всю необхідну інформацію, що підтверджує факт та призначення платежу. Достовірність операції підтверджується самою банківською системою, а не візуальною унікальністю печатки. 
Твердження відповідача щодо "можливої підробки" поданих документів виходить за межі компетенції посадових осіб митниці, оскільки наявність підробки документа може встановлюватися лише експертом під час проведення відповідної експертизи.
Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, зокрема у постановах від 12.03.2019 р. у справі № 826/2313/16, від 13.06.2019 р. у справі № 820/6315/15, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 Митного кодексу України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які конкретні документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. 
Митний контроль має здійснюватися на основі об`єктивних даних та ризик орієнтованого підходу, а не на естетичних чи візуальних оцінках відбитків печаток. Надані платіжні інструкції є первинними документами, що підтверджують факт оплати за товар, і є ключовим елементом доказової бази для підтвердження митної вартості за основним методом. Невизнання митницею цих документів без офіційного експертного висновку є порушенням прав суб`єкта ЗЕД. 
Суд звертає увагу на те, що позивачем надано до суду лист Центрального відділення ПАТ "МТБ БАНК" у м.Одесі від 09.11.2025 р. № 01/ОВ15/32-01/ОВ15, яким банк надав офіційне підтвердження щодо генерації електронних документів та автентичності трансакцій SWIFT.
З огляду на викладене, зазначені зауваження до платіжних документів суд вважає такими, що не ґрунтується на нормах законодавства та є безпідставними. 
З аналогічних підстав суд відхиляє зауваження щодо печатки та підпису у довідці від ТОВ "Лоджик АП" про транспортно-експедиційні послуги від 29.10.2025 р. № 9831-2910.
Твердження відповідача щодо ненадання платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг, не відповідає дійсності, так як позивачем листом від 11.11.2025 р. № 11.11/25 було надано рахунок від 31.10.2025 р. № 133 та платіжну інструкцію від 31.10.2025 р. № 226.
Суд відхиляє посилання митного органу на надання позивачем декларації виробника від 08.11.2025 р., листа-довіреності від 07.07.2025 р. з перекладом на українську мову без документального підтвердження щодо уповноваження особи на переклад, так як дана обставина жодним чином не впливає на митну вартість товару і взагалі не стосується складових митної вартості товару. 
Доводи митного органу про ненадання до митного оформлення договорів від 22.09.2023 р. № 22/09-23, від 02.12.2024 р. № 02/12 24, на які є посилання у довідці ПП "ВІТА-ТРАНС" про транспортно-експедиційні послуги від 03.11.2025 р. № 2914-0311 та в рахунку на оплату від 31.10.2025 р. № 133, спростовуються фактом долучення самим відповідачем до відзиву на позовну заяву вищевказаних договорів, що свідчить про те, що договори від 22.09.2023 р. № 22/09-23, від 02.12.2024 р. № 02/12 24 надаватися Одеській митниці разом з іншими документами на вимогу щодо надання додаткових документів.
Щодо тверджень відповідача про відсутність у довідці від ПП "АСТРЕЯ" про транспортно-експедиційні послуги № 31/11-25 дати створення, то дана обставина не може слугувати підставою для не визнання вартості транспортних витрат, так як зі змісту даної довідки у зіставленні з іншими документами на перевезення можна ідентифікувати її належність до перевезення саме задекларованого товару, враховуючи маршрут перевезення та зазначену у довідці СMR від 28.10.2025 р. № 0002726. 
Відповідно до ч.2 ст.53 МК України до митного оформлення подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
За приписами п.6 ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. 
Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 р. № 599 "Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення" до документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Як вже зазначалося, на підтвердження транспортних витрат до митного оформлення позивачем надавались довідка про транспортні витрати ПП "АСТРЕЯ" № 31/11-25, довідка про транспортні витрати ТОВ "ЛОДЖИК АП" від 29.10.2025 р. № 9831-2910, довідка про транспортні витрати ПП "ВІТА-ТРАНС" від 03.11.2025 р. № 2914-0311, рахунок на оплату від 31.10.2025 р. № 133, платіжна інструкція від 31.10.2025 р. № 226, які не мають жодних розбіжностей щодо вартості транспортних послуг. 
Верховний Суд у постанові від 31.05.2019 р. у справі № 804/16553/14 зазначив, що законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, а тому такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
За таких обставин суд приходить до висновку, що надані позивачем митному органу документи є логічними та містять необхідні відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів згідно із положеннями ч.2 ст.53 МК України для визначення вартості товару. 
Доводи відповідача про ненадання декларантом виписки з бухгалтерської документації суд відхиляє виходячи з наступного.
Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-XIV (далі - Закон № 996) передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.
Таким чином саме інвойс є первинним документом, оскільки у ньому відображено відомості про господарську операцію.
Згідно правил бухгалтерського обліку відображення товарів у регістрах обліку визначається лише за фактом переходу права власності на нього. Ця подія має бути документально оформлена. Для імпортних операцій таким документом є митна декларація, у якій міститься вичерпна інформація щодо ввезеного на митну територію України товару: фіксується ціна товару, кількість, загальна сума (ураховуючи курс).
З огляду на викладене, первинними документами, на підставі яких в обліку відображається придбання товару (ввезеного на митну територію України), є митна декларація, складена з дотриманням встановлених законодавством вимог та яка фіксує господарську операцію із взяття підприємством зобов`язання у сумі нарахованих митних платежів та інвойс, який входить до переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів згідно ч.2 ст.53 МК України.
Тому виписка з бухгалтерської документації не є документом, який підтверджує митну вартість товару.
Стосовно доводів відповідача про ненадання декларантом каталогів, специфікацій, рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснювалися за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), то суд вважає їх безпідставними, так як, по-перше, позивачем не здійснювалася оплата зазначених рахунків, по-друге, каталоги, специфікації згідно ч.2 ст.53 МК України не є обов`язковими документами, а враховуючи, що надані декларантом документи підтверджували всі складові митної вартості, не містили розбіжностей та/або явних ознак підробки, тому у митного органу не було законних підстав для витребування додаткових документів, зокрема і перелічених вище.
Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 19.12.2019 р. у справі № 810/5295/15, від 06.02.2020 р. у справі № 540/2219/18.
Отже, суд відхиляє вищевказані доводи відповідача про наявність сумніву у заявленій позивачем митній вартості імпортованого товару з підстав, наведених у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, оскільки надані позивачем до митного органу вище перелічені документи, підтверджують ціну імпортованого товару та жодних розбіжностей не містять.
Разом із тим підставою для коригування відповідачем митної вартості товарів слугувала інформація з цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби щодо митного оформлення ідентичних товарів з вищим рівнем митної вартості.
Однак формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Дана правова позиція сформована в постановах Верховного Суду від 15.02.2024 у справі № 815/5838/17, від 05.05.2022 р. у справі № 2040/6019/18, від 19.11.2024 р. у справі № 420/23588/23, від 31.07.2018 р. у справі № 814/1253/14, від 04.09.2018 р. у справі № 814/2659/16, від 04.09.2018 р. у справі № 818/1186/17.
Відповідач не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.
Враховуючи викладене, позивачем для митного оформлення були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.
З урахуванням викладеного, рішення про коригування митної вартості товарів від 13.11.2025 р. № UA500500/2025/000382/2 не відповідає ознакам правомірності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню.
Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про протиправність рішення про коригування митної вартості товарів від 13.11.2025 р. № UA500500/2025/000382/2, то і прийнята на його підставі картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 13.11.2025 р. № UA500500/2025/000859 також є протиправною та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).
Відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації. В той же час позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про протиправність рішення про коригування митної вартості товарів від 13.11.2025 р. № UA500500/2025/000382/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 13.11.2025 р. № UA500500/2025/000859, а тому позовні вимоги Підприємства "АЛЬФАМЕД" у формі малого приватного підприємства підлягають задоволенню.
Приписами ч.1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Підприємства "АЛЬФАМЕД" у формі малого приватного підприємства, то з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 6656 грн.
Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву Підприємства "АЛЬФАМЕД" у формі малого приватного підприємства (65007, м.Одеса, вул.Мечникова, буд.51, кв.77, код ЄДРПОУ 30202640) до Одеської митниці (65078, м.Одеса, вул.Лип Івана та Юрія, буд.21-А, код ЄДРПОУ 44005631) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити частково. 
Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 13.11.2025 р. № UA500500/2025/000382/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 13.11.2025 р. № UA500500/2025/000859.
Стягнути з Одеської митниці (65078, м.Одеса, вул.Лип Івана та Юрія, 21-А, код ЄДРПОУ 44005631) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Підприємства "АЛЬФАМЕД" у формі малого приватного підприємства (65007, м.Одеса, вул.Мечникова, буд.51, кв.77, код ЄДРПОУ 3202640) судовий збір у сумі 6656 (шість тисяч шістсот п`ятдесят шість) грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко