Справа № 127/6596/26
Провадження № 2/127/1866/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2026   м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Дернової В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

 
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «ЄВРОКРЕДИТ» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 50-804-864-2-21-Г (з ануїтетними платежами) приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (індивідуальна частина) від 16 грудня 2021 року, відповідно до умов якого ОСОБА_1  отримала кредит у розмірі 40 000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10% річних (фіксована ставка) строком на 2 роки (з 16 грудня 2021 року до 15 грудня 2023 року). 03.09.2024 року між АТ «МЕГАБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія» «МУСТАНГ ФІНАНС» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № Gl1N426240, відповідно до умов якого АТ «МЕГАБАНК» відступило ТОВ «Фінансова компанія» «МУСТАНГ ФІНАНС» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за Кредитним договором № 50-804-864-2-21-Г (з ануїтетними платежами) приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (індивідуальна частина) від 16 грудня 2021 року. 27.12.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія» «МУСТАНГ ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія» «ЄВРОКРЕДИТ» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 1/12, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія» «МУСТАНГ ФІНАНС» відступило ТОВ «Фінансова компанія» «ЄВРОКРЕДИТ» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за Кредитним договором № 50-804-864-2-21-Г (з ануїтетними платежами) приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (індивідуальна частина) від 16 грудня 2021 року. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем ОСОБА_1 , виникла заборгованість за кредитом у розмірі 124 465,23 грн., що складається з: заборгованості за основним боргом - 37 864,44 грн., заборгованості за процентами - 51 640,79 грн., заборгованості по сплаті комісії - 34 960,00 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь, а також просив стягнути судові витрати. 
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.03.2026 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. 
18.05.2026 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від 15.05.2026 року, у якому стороною відповідача ОСОБА_1 в особі її представника – адвоката Мишковської Т.М. було частково визнано позовні вимоги у розмірі 41 857,31 грн., з яких: борг за тілом – 34824,44 грн., борг за процентами – 7032,87 грн.

Відповідь на відзив та заперечення від сторін до суду не надходили. 
При цьому суд, з огляду на подання позивачем документів в електронній формі та їх значний обсяг, враховуючи зміст Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21 (зі змінами), з метою процесуальної економії, вважає за можливе розглядати (формувати та зберігати) справу у змішаній формі.
Так, відповідно до п.122 Перехідних положень Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17серпня 2021 року №1845/0/15-21 (зі змінами), до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 
Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. 
Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. 
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Відповідно до укладеного з АТ «МЕГАБАНК» Кредитного договору № 50-804-864-2-21-Г (з ануїтетними платежами) приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (індивідуальна частина) від 16 грудня 2021 року, ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 40 000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10% річних (фіксована ставка) строком на 2 роки (з 16 грудня 2021 року до 15 грудня 2023 року).
Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (публічна частина) розміщувався на сайті АТ «МЕГАБАНК» (www.megabank.ua). 
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. 
Положеннями ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування», до кредитів за договорами, загальний розмір кредиту за якими не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору, застосовуються вимоги цього Закону, крім частин другої - сьомої, абзацу другого частини десятої та частини дванадцятої статті 9, статті 19 та частини другої статті 21 цього Закону, а також положення щодо врегулювання простроченої заборгованості. 
Згідно зі ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування» у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.
Розмір спірного кредиту – 40 000 грн. на день укладення кредитного договору перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, а тому підлягають застосування положення ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідачу ОСОБА_2 було відкрито для обліку кредиту позичковий рахунок № НОМЕР_1 ; для обліку нарахованих процентів за кредитом було відкрито рахунок НОМЕР_2 ; для сплати щомісячного платежу, штрафу, комісії та пені - транзитний рахунок НОМЕР_3 .
Отримання відповідачем ОСОБА_2 кредитними коштами підтверджується випискою/особовим рахунком.
У подальшому ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_3 ».
Як вбачається із Розрахунку заборгованості за кредитним договором № 50-804-864-2-21-Г від 16.12.2021 року, станом на 03.09.2024 року у відповідача ОСОБА_1 виникла заборгованість за кредитом у розмірі 124 465,23 грн., що складається з: заборгованості за основним боргом - 37 864,44 грн., заборгованості за процентами - 51 640,79 грн., заборгованості по сплаті комісії - 34 960,00 грн.
Щодо процентів за користування кредитом та ст. 625 ЦК України. 
При цьому, суд зауважує, що проценти за користування кредитом нараховувалися виключно АТ «МЕГАБАНК», його правонаступниками (ТОВ «Фінансова компанія» «МУСТАНГ ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія» «ЄВРОКРЕДИТ») проценти за користування кредитом не нараховувалися. 
Загальний розмір процентів за користування кредитом за умовами кредитного договору складав 8000 грн. (40 000 грн. * 2 роки * 10% річних).
Однак АТ «МЕГАБАНК» було нараховано проценти як у межах дворічного строку кредитування (з 16 грудня 2021 року до 15 грудня 2023 року), так і поза межами такого строку.
У постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16, та уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.
Крім того, у постанові від 23 травня 2018 року по справі № 910/1238/17 Великою Палатою Верховного Суду розмежовано поняття "проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами" та "проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами", причому останні проценти кваліфіковано саме в якості плати боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання, врегульованої частиною 2 статті 625 ЦК України. 
Дійсно, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Однак, позовні вимоги про стягнення процентів за неправомірне користування боржником грошовими коштами у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивачем не заявлялися, проте останній не позбавлений можливості скористатися таким правом щодо відповідних періодів.
Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. 
Отже, 3 % річних, починаючи включно з 24 лютого 2022 року, та інфляційні втрати, починаючи включно з березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, не підлягають стягненню з позичальника на користь позикодавця. 
Неустойка (штраф, пеня) за невиконання зобов`язання також не нараховувалася. 
Щодо стягнення комісії.
Позивачем пред`явлено до стягнення комісію у сумі – 34 960 грн. 
Згідно з Законом України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ банкам надано право отримувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості.
На виконання вимог, зокрема, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит); цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включають проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
При цьому, у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». 
Відповідно до п. 2.8. Договору, комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця у розмірі 3,80 % від суми кредиту. 
Отже, щомісячний розмір комісії за користування кредитом становив 1520 грн.
Однак, переліку відповідних послуг щодо обслуговування кредитної заборгованості Договір не містить.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 06.11.2023 року у справі № 204/224/21, якщо у договорі про споживчий кредит не зазначено конкретний перелік додаткових та супутніх послуг, які надаються споживачу, і кредитодавець не довів надання таких послуг, то умова договору про сплату комісії за обслуговування кредиту є нікчемною.
Наведене дає підстави для висновку, що положення пункту 2.6.1. Договору, яким передбачена сплата щоденної комісії за обслуговування заборгованості суперечать положенням частини першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому таке положення є нікчемним.
Таким чином, комісія у розмірі 34 960 грн. стягненню не підлягає.
При цьому, як вбачається з виписки/особового рахунку, сплачені 04.01.2022 року та 01.02.2022 року кошти у розмірі 1520 грн. та 1520 грн. (усього 3040 грн.) було зараховано на погашення комісії, а тому заборгованість за тілом кредиту підлягає зменшенню на вказану суму. 
Отже тіло кредиту, яка підлягає стягненню становить 34 824,44 грн. (37 864,44 грн. – 3040 грн.).
Щодо правонаступництва.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Як вбачається з Протоколу електронного аукціону № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року, АТ «МЕГАБАНК» було продано ТОВ «Фінансова компанія» «МУСТАНГ ФІНАНС» права вимоги за кредитними договорами, що укладені з фізичними особами, у кількості 20054 одиниці, за 23 425 777 грн. (здійснення оплати підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 66895 від 31.07.2024 року).
03.09.2024 року між АТ «МЕГАБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія» «МУСТАНГ ФІНАНС» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № Gl1N426240, відповідно до умов якого АТ «МЕГАБАНК» відступило ТОВ «Фінансова компанія» «МУСТАНГ ФІНАНС» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за Кредитним договором № 50-804-864-2-21-Г (з ануїтетними платежами) приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (індивідуальна частина) від 16 грудня 2021 року, що підтверджується Реєстром договорів, права вимоги за якими відступаються.
27.12.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія» «МУСТАНГ ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія» «ЄВРОКРЕДИТ» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 1/12, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія» «МУСТАНГ ФІНАНС» відступило ТОВ «Фінансова компанія» «ЄВРОКРЕДИТ» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за Кредитним договором № 50-804-864-2-21-Г (з ануїтетними платежами) приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (індивідуальна частина) від 16 грудня 2021 року, що підтверджується Реєстром договорів, права вимоги за якими відступаються.
Здійснення оплати згідно Договору про відступлення прав вимоги № 1/12 від 27.12.2024 року підтверджується платіжними інструкціями кредитового переказу коштів № 1074 від 27.12.2024 року, № 1091 від 31.01.2025 року, № 1822 від 22.09.2025 року. Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОКРЕДИТ» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах.
Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, тобто необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «ЄВРОКРЕДИТ» заборгованість за Кредитним договором № 50-804-864-2-21-Г (з ануїтетними платежами) приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (індивідуальна частина) від 16 грудня 2021 року у розмірі 42 824,44 грн., з яких 34 824,44 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 8000 грн. – заборгованість по процентах за користування кредитом. 
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «ЄВРОКРЕДИТ» судовий збір у розмірі 905,22 грн., тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позов задоволено на 34 %). 
Керуючись ст. 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, на підставі ст. 207, 512, 514, 516, 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 629, 634, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, Закону України «Про споживче кредитування», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «ЄВРОКРЕДИТ» заборгованість за Кредитним договором № 50-804-864-2-21-Г (з ануїтетними платежами) приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (індивідуальна частина) від 16 грудня 2021 року у розмірі 42 824,44 грн. (сорок дві тисячі вісімсот двадцять чотири гривні 44 коп.), з яких 34 824,44 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 8000 грн. – заборгованість по процентах за користування кредитом. 
У іншій частині позовних вимог – відмовити. 
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «ЄВРОКРЕДИТ» судовий збір у розмірі 905,22 грн. 

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення припущенного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» (м. Дніпро, провул. Ушинського, буд. 1, офіс 105; код ЄДРПОУ 40932411)
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) 

СУДДЯ