Справа № 175/6793/24
Провадження № 1-кп/175/409/24 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2026 року с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
потерпілого: ОСОБА_5 ,
обвинуваченої: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12024052390000616 за обвинувальним актом відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Краматорська, Донецької області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, на утримані неповнолітніх дітей не маючої, заміжньої, не працюючої, раніше не судимої, мешкаючою за адресою: АДРЕСА_1 , 
обвинуваченої в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, 
В С Т А Н О В И В:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
10 квітня 2024 року приблизно о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_6 разом зі своїми співмешканцем ОСОБА_5 знаходилися за своїм місцем мешкання, а саме у будинку розташованому по АДРЕСА_1 . В цей час між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , знаходячись у спальні вищевказаного будинку разом з ОСОБА_5 , який лежав на спині на ліжку, взяла зі столу, належний їй розкладний ніж та утримуючі його у правій руці підійшла до ОСОБА_5 , та не бажаючи настання смерті іншої людини, умисно нанесла останньому один удар в область лівого стегна та один удар в область лівого плеча.
В результаті умисних противоправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_5 заподіяно наступні тілесні ушкодження: колото-різана рана нижньої третьої лівого плеча з пошкодженням плечової артерії, колото-різана рана лівого стегна, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.
Обставини вчинення обвинуваченою  ОСОБА_6 вказаного вище кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України. 
В зв`язку з тим, що обвинувачена повністю визнала свою провину та погодилася з кваліфікацією вчиненого нею злочину, а прокурор, потерпілий та захисник не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і під час судового розгляду обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням доказів щодо обставин, які характеризують особистість обвинуваченої та обтяжують чи пом`якшують покарання, а дослідження інших доказів у провадженні не здійснювалось. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння зазначеними вище учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнала повністю та пояснила, що нею дійсно скоєно це кримінальне правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин. В скоєному кається та просить суд суворо не карати.

ІІІ. Обставини, які пом'якшують або обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає: щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

ІV. Мотиви призначення покарання.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченої суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість винної, її вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинувачена ОСОБА_6 офіційно не працює, має постійне місце мешкання, за місцем мешкання характеризується посередньо, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться.
Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення є тяжким злочином, який посягає на найвищу соціальну цінність – життя та здоров`я особи, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченої та її поведінку, вважає, що її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому обвинуваченій необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у межах, визначених відповідною санкцією статті (частиною статті). Також суд, враховуючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якої обвинувачена за вчинене нею кримінальне правопорушення не уникнула, другорядну роль кари як мети покарання, вважає можливим звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на неї передбачених ст. 76 КК України обов`язків. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченї та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування положень ст. 69 КК України судом не встановлено.
Суд не вбачає підстав для застосування положень ст.91-1 КК України, оскільки дії обвинуваченої, повязані зі вчиненням домашнього насильства відносно потерпілого, мали разовий характер. При цьому суд враховує той факт, що в судовому засіданні обвинувачений під час його допиту зазначив, що саме він був ініціатором конфлікту, жодних претензій до обвинуваченої він не має.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
Під час досудового розслідування обвинуваченій був обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строк застосування якого закінчився. Учасники судового провадження клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченій в судовому засіданні не заявляли, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Питання щодо скасування арешту майна суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 174 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 121 КК України та призначити їй покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання з випробуванням строком на три роки, якщо вона протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили – не обирати.
Скасувати арешт майна у кримінальному провадженні № 12024052390000616 від 10 квітня 2024 року, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року на наступне майно: ніж-метелик (балісонг) з нашаруванням РБК, який поміщено до паперового конверту з пломбою NPU-0462941; зріз тканини з простирадла ліжка з нашаруванням речовини бурого кольору, який поміщено до паперового конверту з пломбою NPU-0462642; жіночі капці зі слідами речовини бурого кольору, жіночий жакет чорно-білого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, штани синього кольору з нашаруванням слідів речовини бурого кольору, які поміщені до сейф-пакету PSP4151958.
Речові докази: ніж-метелик (балісонг) з нашаруванням речовини бурого кольору, який поміщено до паперового конверту з пломбою NPU-0462941; зріз тканини з простирадла ліжка з нашаруванням речовини бурого кольору, який поміщено до паперового конверту з пломбою NPU-0462642; жіночі капці зі слідами речовини бурого кольору, жіночий жакет чорно-білого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, штани синього кольору з нашаруванням слідів речовини бурого кольору, які поміщені до сейф-пакету PSP4151958, змив з рук упакований в паперовий конверт з склейкою NPU-0462943, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області згідно з квитанцією № 554, - знищити.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
 Повний текст вироку складено 24 червня 2026 року. У відповідності до положень ч.15 ст.615 КПК України в судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку

Суддя: ОСОБА_1