Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м.Харків 
28 квітня 2026 року №520/15152/25 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Лариси Мар`єнко, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін у судове засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач – ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:
1) визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних і резервістів про виключення з військового обліку військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до інформації, яка міститься у довідці військово-лікарської комісії від 05.03.2022 №1/282;
2) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити актуалізацію персональної інформації та внести зміни у Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме:
- внести зміни у Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів в пункт "Постанова ВЛК" щодо непридатності ОСОБА_1 до військової служби на підставі довідки військово-лікарської комісії №1/282 від 05.03.2022 року;
- внести зміни у Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів в пункт "Дати ВЛК" та вказати дату проходження військо-лікарської комісії на підставі довідки військово-лікарської комісії №1/282 від 05.03.2022 року;
3) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести відомості про виключення з військового обліку військовозобов`язаних ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до інформації, яка міститься у довідці військово-лікарської комісії від 05.03.2022 року №1/282,
4) стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 з 03.09.2013 року проживав у місті Харків. В 2022 році у зв`язку з початком збройної агресії РФ проти України та проведення активних бойових дій на території м.Харків та Харківської області позивач переїхав до м.Ужгород. 05.03.2022 особисто з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 для постановки на військовий облік, де пройшов медичний огляд та військово-лікарською комісією при ТЦК визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, що підтверджується довідкою №1/282 від 05.03.2022. Також, ІНФОРМАЦІЯ_5 видано довідку №528 від 05.03.2022 про те, що ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з виключення з військового обліку та не підлягає призову на військову службу під час мобілізації відповідно до вимог ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Позивач звернувся до відповідача із заявою про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення його з військового обліку на підставі наданих документів, проте відповідач зазначені відомості до Реєстру не вніс та відповіді на звернення не надав.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі за правилами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі надсилалась судом засобами рекомендованої поштової кореспонденції, яка отримана уповноваженим працівником 25.06.2025, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.
В установлений судом строк, відповідач правом надіслати відзив на позовну заяву не скористався, заяву про визнання позову суду також не надсилав.
Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.
Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
Позивач – ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади від 10.11.2022.
Згідно електронного військово-облікового документу у застосунку "Резерв+" позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 , категорія обліку: військовозобов`язаний, звання: солдат, ВОС: 956647, Будівельних робіт, Робітник підсобний, номер в реєстрі Оберіг 191120241455779700151, відстрочка до 17.02.2026, тип відстрочки: бронювання, дані уточнено вчасно.
05.03.2022 року позивач пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 . За результатами огляду, відповідно до довідки військово-лікарської комісії №1/282 від 05.03.2022, позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 62 графи А Розкладу хвороб.
Начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачу видано довідку від 05.03.2022 №528, в тому що відповідно до довідки військово-лікарняної комісії №1/282 від 05.03.2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , визнаний не придатним до проходження військової служби з виключенням з військового обліку та не підлягає призову на військову службу під час мобілізації відповідно до вимог ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Довідка видана за місцем пред`явлення. Довідка дійсна до 24.05.2022 року. 
У травні 2025 року позивачу стало відомо, що його без проходження повторної військово-лікарської комісії та без скасування рішення ВЛК від 05.03.2022 було поновлено на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується електронним військово-обліковим документом, сформованим 06.03.2025 у застосунку "Резерв+", у якому зазначено статус "на обліку", категорія обліку "військовозобов`язаний", в графі "Постанова ВЛК" та "Дата ВЛК" відомості не внесені.
У зв`язку з цим 15.05.2025 року позивач через свого представника звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із письмовою заявою, в якій просив внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про його виключення з військового обліку у зв`язку з непридатністю до військової служби на підставі пункту 3 частини 6 статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". До заяви були додані копії паспорта, витягу з реєстру територіальної громади №2022/001081749 від 10.11.2022, довідки військово-лікарської комісії №1/282 від 05.03.2022, довідки ІНФОРМАЦІЯ_7 від 05.03.2022 №528 та роздрукований електронний військово-обліковий документ із застосунку "Резерв+" станом на 15.05.2025.
Зазначена заява була направлена поштовим відправленням на адресу м.Харків, Харківський район, Харківська область, 61002, до запитання, що підтверджується накладною АТ "Укрпошта" №0505306414091 від 15.05.2025.
Однак відповідач не вніс до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення позивача з військового обліку.
Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо невнесення до Реєстру відомостей про виключення з військового обліку, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з даним адміністративним позовом.
Вирішуючи спір по суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.
Згідно з частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно з п.20 ч.1 ст.106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" (затвердженим Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ) постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено та триває мобілізація.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон №3543-ХІІ).
У ст.1 Закону №3543-ХІІ визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до ч.8 ст.4 Закону №3543-ХІІ, з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
На час особливого періоду дія будь-яких прийнятих до настання цього періоду нормативно-правових актів, що передбачають скорочення чисельності, обмеження комплектування або фінансування Збройних Сил України, інших військових формувань чи правоохоронних органів спеціального призначення, зупиняється.
Згідно з абз.2 ч.1 ст.22 Закону №3543-ХІІ громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Відповідно до ч.3 ст.22 Закону №3543-ХІІ під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України (ч.5 ст.22 Закону №3543-ХІІ).
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-XII).
Відповідно до ч.1, 3 ст.1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч.5 ст.1 Закону № 2232-XII).
Згідно з ч.9 ст.1 Закону № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:
допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;
призовники - особи, приписані до призовних дільниць;
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
У відповідності до ч.10 Закону №2232-XII громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;
проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;
проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;
виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.
Відповідно до приписів вищевказаної ч.10 ст.1 Закону №2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення №402 в редакції, чинній на час проходження позивачем медичного огляду ВЛК 22.03.2022).
Згідно із п.1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Згідно з п.1.2 глави 1 розділу ІІ Положення № 402, Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Відносини, що стосуються медичного огляду військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період врегульовані главою 3 розділу II Положення №402.
Відповідно до п.3.3 глави 3 розділу II Положення №402 військовозобов`язані, визнані непридатними до військової служби, повторно оглядаються ВЛК військових комісаріатів за місцем проживання після обов`язкового обстеження у спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах. Медичний огляд цієї категорії громадян проводиться за графою ІІ Розкладу хвороб, а тих, які мають офіцерське звання, - за графою ІІІ цього Розкладу хвороб.
Згідно п.3.8. глави 3 розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.
Суд зазначає, що позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами.
05.03.2022 за рішенням комісії при ІНФОРМАЦІЯ_8 позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, про що ІНФОРМАЦІЯ_8 видано довідку від 05.03.2022 №582, яка дійсна до 24.05.2022 року.
Відповідно до довідки ВЛК комісії при ІНФОРМАЦІЯ_8 від 05.03.2022 №1/282, позивач 05.03.2022 пройшов медичний огляд та визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст. 62А графи (не вказано) Розкладу хвороб. 
Тобто, позивач, будучи зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуваючи на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05.03.2022 пройшов медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Разом з тим, як вже було зазначено судом, відповідно до п.3.3 глави 3 розділу II Положення №402 військовозобов`язані, визнані непридатними до військової служби, повторно оглядаються ВЛК військових комісаріатів за місцем проживання після обов`язкового обстеження у спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах. Медичний огляд цієї категорії громадян проводиться за графою ІІ Розкладу хвороб, а тих, які мають офіцерське звання, - за графою ІІІ цього Розкладу хвороб.
Тобто, зважаючи на приписи п. 3.3 глави 3 розділу II Положення № 402 суд зазначає, що позивач, пройшовши медичний огляд ВЛК 05.03.2022 при ІНФОРМАЦІЯ_8 , за результатами якого він був визнаний непридатним до військової служби, мав повторно пройти медичний огляд ВЛК за місцем свого проживання (при ІНФОРМАЦІЯ_9 у АДРЕСА_1 ) після обов`язкового обстеження у спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах.
Матеріали справи не містять відомостей проходження позивачем ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_9 у АДРЕСА_1 після проходження ВЛК 05.03.2022 при ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Зважаючи на викладене, суд зазначає, що позивач фактично не завершив процедуру медичного огляду та визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, після проходження ВЛК 05.03.2022, відповідно до встановленого законодавством порядку, чинного на момент проходження позивачем ВЛК, оскільки матеріали справи не містять відомостей про проходження позивачем повторного медичного огляду ВЛК за місцем свого проживання.
Більш того, зважаючи на положення п.3.8. глави 3 розділу II Положення №402 (чинні на час проходження позивачем ВЛК 05.03.2022), довідка ВЛК, оформлена відносно позивача 05.03.2022, була дійсна протягом шести місяців та на момент звернення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_10 у місті Харків з заявою від 15.05.2025 про актуалізацію даних, така довідка втратила свою чинність.
Також, суд зазначає, що в подальшому до Положення № 402 вносилися зміни, зокрема, щодо порядку підтвердження непридатності до військової служби.
Відповідно до пункту 3.8. Положення № 402 (у редакції, чинній на час звернення позивача до відповідача з заявою від 15.05.2025 про актуалізацію даних) під час дії особливого періоду постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про непридатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються свідоцтвами про хворобу (додаток 11 до цього Положення) у трьох примірниках, які не пізніше десятиденного строку з дня закінчення медичного огляду та перевірки ВЛК обласних, направляються на затвердження до штатних ВЛК згідно адміністративно-територіальної зони відповідальності за проведення військово-лікарської експертизи.
Тобто, згідно чинної на час звернення позивача до відповідача з заявою про актуалізацію даних редакції Положення №402, для підтвердження непридатності до військової служби необхідно надати, зокрема, свідоцтво про хворобу відповідно до додатку №11 до цього Положення.
Разом з тим, з матеріалів справи судом встановлено, що позивач 15.05.2025 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_10 у АДРЕСА_1 з заявою, яку направив засобами поштового зв`язку, згідно якої просив актуалізувати його дані в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів та внести зміни про проходження ним ВЛК 05.03.2022 та відомості щодо виключення його з військового обліку на підставі ст. 62 А графи (не вказано) Розкладу хвороб, надавши до заяви довідку ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 . 
Відомостей щодо отримання позивачем та надання до відповідача свідоцтва про хворобу про непридатність до військової служби, оформленого відповідно до Положення №402, матеріали справи не містять.
Тобто, позивач уже під час дії нової редакції Положення №402 та, відповідно, нового порядку щодо підтвердження непридатності до військової служби, звернувся до відповідача з метою актуалізації даних про нього у відповідному реєстрі та завершення процедури визнання його непридатним до військової служби, однак не надав документів, передбачених чинним законодавством, необхідних для визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, зокрема, свідоцтва про хворобу, що передбачено Положенням №402, чинним на момент звернення позивача до відповідача з заявою від 15.05.2025.
Отже, судом встановлено, що позивач, звертаючись до відповідача з заявою про внесення відомостей про нього до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку від 15.05.2025, не надав усіх необхідних документів для можливості завершення процедури визнання позивача непридатним до військової служби з виключенням із військового обліку та внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Більш того, суд звертає увагу на той факт, що позивачем не надано відповідачу та суду копії військового квитка, тимчасового посвідчення (замість військового квитка) чи роздруківки електронного військово-облікового документу з відміткою ІНФОРМАЦІЯ_7 про виключення його з військового обліку.
Надаючи оцінку діям ІНФОРМАЦІЯ_1 в спірних правовідносинах, судом встановлено, що заявою про актуалізацію даних в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів та внесення змін про проходження позивачем ВЛК 05.03.2022 та відомостей щодо виключення його з військового обліку на підставі ст.62А графи (не вказано) Розкладу хвороб, надавши до заяви довідку ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 , направлялася позивачу засобами поштового зв`язку 15.05.2025 та на адресу електронної пошти.
Згідно накладної АТ "Укрпошта" від 15.05.2025 №0505306414091, одержувач повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_11 , адреса: До запитання, Харків, Харківський район, Харківська область, 61002.
Адресу одержувача в описі до вкладення від 15.05.2025 №0505306414091 вказано ( АДРЕСА_2 ).
Разом з тим, адреса відповідача зазначена позивачем в позовній заяві та в адвокатському запиті: АДРЕСА_3 .
Доказів отримання відповідачем поштової кореспонденції чи електронного адвокатського запиту позивачем не надано.
Отже, суд, враховуючи наявні в матеріалах справи документи та повідомлені позивачем відомості, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 заява ОСОБА_1 від 15.05.2025 про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про визнання непридатним до військової служби та про виключення його з військового обліку, взагалі не розглядалась.
За викладених обставин, суд приймає до уваги доводи позивача про допущення відповідачем протиправної бездіяльності.
Щодо позовних вимог про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинити передбачені законодавством дії щодо актуалізації відомостей про ОСОБА_1 в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів про непридатність до військової служби та виключення його з військового обліку, суд зазначає наступне. 
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Судом встановлено, що саме відповідач наділений відповідними повноваженнями щодо розгляду заяви позивача та прийняття відповідного рішення щодо перевірки відомостей та внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Діючим законодавством не визначено чіткі умови для прийняття відповідного рішення відповідачем за наслідками розгляду відповідної заяви позивача, а тому суд не може підміняти територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, уповноважений на здійснення відповідних дій щодо перевірки наведених у заяві відомостей та внесення відповідних змін до електронного реєстру та військово-облікового документу або відмовити у внесенні таких змін.
За вказаних обставин, оскільки судом встановлено, що відповідачем не було належним чином розглянуто заяву позивача від 15.05.2025, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом зобов`язання відповідача розглянути по суті заяву позивача від 15.05.2025 про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про визнання непридатним до військової служби та про виключення його з військового обліку, з урахуванням висновків суду.
Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу в судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Дослідивши обставини справи та подані сторонами документи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Щодо клопотання представника позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 20000,00 гривень, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.ч.2-5 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.ч.1, 9 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Тобто, розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт.
На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20000,00 грн до суду надано копії наступних документів: договору №1421 від 25.12.2024 про надання правової допомоги; специфікації №2 від 12.05.2025 до договору про надання правової допомоги 31421 від 25.12.2024; акт наданих послуг від 10.06.2025 №159 на суму 20000,00 грн, квитанція до прибуткового касового ордера №01 від 12.05.2025 у розмірі 20000,00 грн, ордер серії АЕ №1394687 від 10.06.2025 на представництво інтересів ОСОБА_1 адвокатом Гасановою Мариною Юріївною; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Гасанової Марини Юріївни серії ДП №5715 від 29.02.2024, виданого головою Ради адвокатів Дніпропетровської області.
Дослідивши подані позивачем документи щодо надання правничої допомоги позивачу судом встановлено, що згідно з договором №1421 від 25.12.2024 про надання правової допомоги, укладеним між ОСОБА_1 та адвокатським бюро Станіслава Казанцева "ДЖАСТІС", Клієнт доручає, а Адвокатське бюро, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання в якості правової допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси Клієнта в обсязі та на умовах, встановлених цим договором та домовленістю сторін, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги.
Відповідно до специфікації №2 від 12.05.2025 до Договору пр надання правничої допомоги, №1421 від 25.12.2024, до юридичних послуг, що надаються належить супровід судового процесу щодо питання внесення змін до реєстру Оберіг щодо непридатності Клієнта до військової служби та виключення з військового обліку.
Вартість послуг, зазначених в п.1 цієї Специфікації складає 20000,00 грн. Вартість послуг, зазначених у п.2 цією Специфікації, визначена з розрахунку, що судова справа, в якій надаються послуги за цим Договором, складається з 3 судових засідань. Кожне наступне судове засідання сплачується Клієнтом окремо із розрахунку 2000,00 грн за одне судове засідання. 
Суд враховує, що цей спір виник у справі незначної складності та не характеризується наявністю виключної правової проблеми, значним суспільним інтересом до її розгляду, великою кількістю зібраних і поданих до суду доказів тощо.
Матеріали справи не містять відомостей про збирання представником позивача доказів задля звернення до суду, обсяг наданих письмових доказів є незначним; всі надані докази наявні у позивача.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників, судові засідання не проводились. Адвокат не відвідував суд для з`ясування обставин справи, не ознайомлювався з матеріалами справи.
Зазначена справа належить до справ незначної складності, а тому написання позовної заяви, яка здебільшого містить цитовані норми законодавчих актів, не вимагало значного обсягу юридичної і технічної роботи, не потребувало тривалого часу та надмірних зусиль адвоката.
Суд акцентує увагу на тому, що особа має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 у справі №545/2432/16-а зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
За обставин цієї справи суд, окрім вищенаведеного, також враховує, що визначений адвокатом розмір гонорару є непомірно завищеним щодо предмета спору.
Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 у справі №200/14113/18-а звернув увагу на те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Виходячи з вищеописаних обставин справи, зважаючи на те, що підготовлена представником позивача позовна заява не потребує значних затрат часу для її складення, суд, оцінивши надані представником позивача докази у їх сукупності, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності й пропорційності судових витрат, часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі до 2000,00 грн.
Витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст.19, 139, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 15.05.2025 про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про визнання непридатним до військової служби та про виключення його з військового обліку.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.05.2025 про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про визнання непридатним до військової служби та про виключення його з військового обліку.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати з професійнорї правничої допомоги у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території м.Харків та Харківської області, повний текст рішення складено 28 квітня 2026 року.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО