Справа № 333/11285/25 Провадження № 1-кп/333/513/26
ВИРОК
 
Іменем України
16 червня 2026 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючої – судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі спеціального судового провадження в залі суду в м.Запоріжжі кримінальне провадження №22025080000001782 відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який не є особою, щодо якої здійснюється особливий порядок кримінального провадження, передбачений ст.480 КПК України, за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України – 
ВСТАНОВИВ:
24.02.2022, на виконання наказів вищого політичного та воєнного керівництва рф, військовослужбовці зс рф, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі м. Мелітополь Мелітопольського району Запорізької області, який було захоплено 25.02.2022. 
Після остаточної військової окупації території Мелітопольського району Запорізької області, представниками збройних формувань російської федерації фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території громади шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування. 
Продовжуючи встановлення тотального контролю та розповсюджуючи свою владу на захоплених військових шляхом територіях Мелітопольського району Запорізької області, представники збройних формувань рф, діючи за підтримки місцевих колаборантів, окупаційної адміністрації та інших лояльних до держави-агресора верств місцевого населення із числа діючих та колишніх співробітників правоохоронних органів України, на захопленій матеріально-технічній базі Мелітопольського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, який розташований за адресою Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Чернишевського, буд. 37, приблизно у квітні 2022 року створили на тимчасово окупованій території незаконний правоохоронний орган - «Головне управління міністерства внутрішніх справ в Запорізькій області» мовою оригіналу: «Главное управление министерства внутренних дел в Запорожской области» (в подальшому приблизно у лютому 2023 року змінено назву на «Головне управління міністерства внутрішніх справ по Запорізькій області», мовою оригіналу «Главное управление Министерства внутренних дел по Запорожской области», наділивши його всіма необхідними повноваженнями, необхідними для здійснення поліцейського контролю місцевого населення. 
У подальшому, у вересні 2022 року (точні дата та час не встановлені) громадянин України ОСОБА_6 , перебуваючи у м. Мелітополь, Запорізької області, яке з 25.02.2022 та станом на сьогоднішній день є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, діючи умисно, із власних корисливих мотивів, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, прийняв пропозицію невстановлених осіб із числа представників збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, та добровільно зайняв посаду «оперативний працівник» (мовою оригіналу: «оперативный работник») у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Запорізької області, а саме «Головне управління міністерства внутрішніх справ в Запорізькій області» мовою оригіналу «Главное управление министерства внутренних дел в Запорожской области», яке у вересні змінило назву на «Головне управління внутрішніх справ по Запорізькій області», мовою оригіналу «Главное управление внутренних дел по Запорожской области», що розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Чернишевського, буд. 37. 
Після цього, громадянин України ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Мелітополь, Запорізької області, діючи умисно, із власних корисливих мотивів, та виконуючи свої функціональні обов`язки в інтересах окупаційної влади, займаючи посаду «оперативний правник» (мовою оригіналу: «оперативный работник») здійснював оперативну розшукову діяльність на території м. Мелітополь та Мелітопольського району, а також здійснював повноваження в інтересах окупаційної влади, пов`язані з охороною прав, правопорядку, що здійснюються від імені та за стандартами держави-агресора на тимчасово окупованій території міста Мелітополь Запорізької області, реалізація яких в свою чергу забезпечує становлення та зміцнення окупаційної влади рф шляхом функціонування незаконно створеного окупаційного правоохоронного органу рф на окупованій території України.
Таким чином, громадянин України ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.7 ст.111-1 КК України - добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території. 
У судовому засіданні допит обвинуваченого ОСОБА_6 не здійснювався через проведення судового розгляду в порядку спеціального судового провадження на підставі ч.3 ст.323 КПК України, при цьому обвинувачений викликався до суду через засоби масової інформації у передбачений законом спосіб, однак у судове засідання не з`явився.
Судом встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення та судом використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.
Дане кримінальне провадження здійснювалось за участю захисника – адвоката ОСОБА_5 . 
Аналіз наявних в матеріалах справи численних документів на підтвердження завчасних належних викликів ОСОБА_6 до слідчого (прокурора), направлених йому повідомлень з приводу його прав та обов`язків, оголошеної підозри, висунутого обвинувачення та руху спеціального судового провадження свідчить про те, що він мав підстави усвідомлювати, що проти нього розпочато кримінальне провадження, він отримав чи мав би отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, мав можливість бути обізнаним із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя. Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачений мав право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомленим мовою, яку він розуміє, про характер і підставу обвинувачення; б) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати самою захисника; в) бути судженим в його присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного нею захисника, бути повідомленою про це право і мати призначеного їй захисника безплатно для неї. Така ситуація узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. 
Натомість, ОСОБА_6 не скористався своїми правами на власний розсуд за відсутності будь-яких перешкод для їх реалізації на території України та з боку останнього.
Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини (напр., справа «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року, «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року та ін.), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати чи були здійсненні всі можливі, передбачені законом заходи, щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.
Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_6 , який повинен знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом за діяння вчинені на території суверенної України, юрисдикцію якої над собою не визнає, та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про його наміри ухилитися від зустрічі з правосуддям держави Україна. Ухилення обвинуваченого від правосуддя суд оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст.63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.
Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч.3 ст.323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст.2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.
Дослідивши під час спеціального судового провадження в судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами.
Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року №376 про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, вся територія Мелітопольського району, до складу якої входить місто Мелітополь, є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, а тому встановлений особливий режим, в умовах якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження з 25.02.2022 р. по теперішній час.
Свідок ОСОБА_7 суду повідомив, що знає ОСОБА_6 як працівника поліції міста Мелітополя, створеної окупаційною владою. Пояснив, що вони познайомились під час працевлаштування до «Главного управления министерства внутренних дел в Запорожской области» в березні-квітні 2022 року. Свідок працював в патрульно-постовій службі м. Мелітополя створеній окупаційною владою. На яку посаду працевлаштовувався ОСОБА_6 не знає, до сфери його діяльності відносився контроль за діяльністю самого відділу поліції, він носив форму. Вважає, що ОСОБА_6 зайняв посаду добровільно, без примусу. Свідок пояснив, що за службу отримував заробітну плату, за яку розписувались у відомостях. Під час досудового розслідування з ним проводились слідчі дії, а саме впізнання особи за фотознімками. 
Крім того, винуватість ОСОБА_6 підтверджується письмовими доказами:
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.10.2025 року за участі свідка ОСОБА_8 , яка впізнала ОСОБА_6 серед пред`явлених для впізнання осіб, як особу, якого вона бачила біля міської ради м. Мелітополя у кінці травня 2022, він був одягнений у чорну форму без пізнавальних знаків, при ньому була зброя, ця особа стояла у разом з іншими людьми, одягнутими в таку ж саму форму;
- протоколом огляду від 30.03.2024 інформації, розміщеної у Всесвітній мережі Інтернет, яка містить дані про нормативно-правові акти, які регламентують діяльність незаконного створених правоохоронних органів на території м.Мелітополя та Мелітопольського району. Оглядом встановлено, що на офіційному сайті «егрюл россии» міститься посилання на «Единый государственный реєстр юридических лиц» на який здійснено перехід. Під час пошуку в пошуковому рядку було внесено запит «управление внутренних дел по городу Мелитополю и Мелитопольскому району главного управления внутренних дел по Запорожской области», після чого завантажено «ПДФ» файл з якого зроблено скріншоти, якими підтверджується реєстрація вказаного незаконного правоохоронного органу на тимчасово окупованій території України 11.01.2023 року за адресою: м.Мелітополь, вул. Чернишевського, б. 37. Керівником зазначений ОСОБА_9 – громадянин російської федерації. Додатком до якого є матеріальний носій інформації – DVD-RW диск, який було оглянуто в судовому засіданні. Судом встановлено, що інформація яка міститься на досліджуваному диску повністю відповідає протоколу огляду від 30.03.2024 року;
- протоколом огляду від 06.11.2025 протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії – зняття інформації з електронних інформаційних систем від 10.11.2022 року – відомостей з облікового запису мобільного додатку «Telegram», зареєстрованого на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , що перебуває в користуванні громадянина рф ОСОБА_10 , який призначений окупаційною владою на посаду заступника голови т.зв. «військово-цивільної адміністрації Запорізької області» та протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії – зняття інформації з електронних інформаційних систем від 10.11.2022 року. Вказана інформація записана на DVD-диск реєстр №59/14/531т від 10.11.2022. Оглядом чатів із смс-листуванням виявлено листування з абонентом «СМ» вірогідно громадянин ОСОБА_11 – заступник міністра економічного розвитку рф.. В цій переписці міститься направлена 14.06.2022 року мовою оригіналу «Ведомость на зароботную плату за апрель 2022 г. Главного управления МВД в Запорожской области», в цій відомості зазначені посади, назви підрозділів, прізвища ім`я по батькові осіб та суми утримання. Так, під номером 42 в розділі «ППС Мелитопольськое районное управление» зазначений ОСОБА_7 – поліцейський ППС та сума утримання – 45000 руб. Під номером 16 зазначений ОСОБА_12 – «оперативный работник» та сума утримання – 50000 руб.;
Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначений КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.
У ряді складів кримінальних правопорушень, у тому числі, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України важливе значення має добровільність (якщо особа здійснювала відповідні дії не добровільно, а під примусом (байдуже яким), склад правопорушення відсутній).
Показаннями свідка, підтверджується добровільність дій ОСОБА_6 ..
Окрім того, окупація території міста Мелітополя та встановлення на цій території окупаційних органів влади, мала відкритий характер, а тому ОСОБА_6 , очевидно усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом. Вищевказані показання свідків та письмові докази узгоджуються між собою, не містять суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність.
Крім того, під час судового розгляду було досліджено відомості, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_6 , а також досліджені такі документи:
- витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню №22023080000001556 від 18.09.2023 з фабулою «Приблизно з квітня 2022 року по теперішній час, на тимчасово окупованій території представниками збройних формувань держави-агресора російської федерації території м. Мелітополь Запорізької області, особи із числа місцевих мешканців, у тому числі громадяни України ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інші у різний період часу добровільно зайняли посаду у незаконно створеному правоохоронному органі мовою оригіналу «Управление внутренних дел по городу Мелитополю и Мелитопольському району Главного управления внутренних дел по Запорожской области» та «Главное управление внутренних дел по Запорожской области» та кваліфікацією за ч.7 ст. 111-1 КК України;
- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №22025080000001782 від 29.10.2025 року, з фабулою « громадянин України ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Мелітополь Запорізької області, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, прийняв пропозицію невстановлених під час досудового розслідування осіб із числа представників збройних формувань російської федерації та окупаційної адміністрації держави-агресора та добровільно приблизно у квітні 2022 року зайняв посаду «оперативний працівник» мовою оригіналу «оперативный работник» у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Запорізької області, а саме «Головне управління міністерства внутрішніх справ в Запорізькій області» мовою оригіналу «Главное управление внутренних дел по Запорожской области» та кваліфікацією за ч.7 ст. 111-1 КК України;
- постанова про виділення матеріалів кримінального провадження від 29.10.2025, якою було виділено з матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №22023080000001556 від 18.09.2023 матеріали за підозрою ОСОБА_6 ;
- повідомлення про підозру від 20.10.2025 по кримінальному провадженню №22023080000001556 від 18.09.2023 року ОСОБА_6 за ч. 7 ст. 111-1 КК України.
- повідомлення про виклик та про підозру ОСОБА_6 у газетах «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора України щодо опублікування повідомлення про підозру, а також повістки про виклик до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області відносно ОСОБА_6 . Протокол огляду від 21.10.2025 року, складений слідчим 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області, за результатами слідчої дії з метою виявлення та фіксації відомостей, що стосуються опублікування на офіційному інтернет-сайті газети КМУ «Урядовий кур`єр». Додатками до даного протоколу огляду є скріншоти, з яких вбачається публікація в газеті «Урядовий кур`єр» у розділі «Оголошення» повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ч. 7 ст. 111-1 КК України. Дата публікації — 21.10.2025 року під №214 (випуск 8139). Крім цього, 21.10.2025 року на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора в розділі «Повістки про виклик» опубліковано повідомлення про підозру та повістки про виклик обвинуваченого ОСОБА_6 на 25.10.2025, 27.10.2025 та 28.10.2025 року.
- постанова від 29.10.2025 про створення групи слідчих, яким доручено проведення досудового розслідування у кримінальну провадженні №22025080000001782 від 29.10.2025;
- постанова про призначення групи прокурорів від 29.10.2025 по кримінальному провадженню №22025080000001782 від 29.10.2025;
- постанова від 29.10.2025 про уточнення відомостей, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженню №22025080000001782 від 29.10.2025;;
- ухвала слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 05.11.2025 про надання дозволу на використання у кримінальному провадженні №22025080000001782 від 29.10.2025 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, інформації;
- ухвала слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 02.11.2022 по кримінальному провадженню № 22022080000000031 від 02.03.2022 про надання дозволу на проведення негласної розшукової дії із втручанням у приватне спілкування: зняття інформації з електронних комунікаційних мереж – номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , який належить та яким користується особисто ОСОБА_10 ; зняття інформації з електронних інформаційних та комунікаційних мереж – мобільного додатку – месенджеру «Telegram» із ID344579379, який зареєстрований на номер телефону НОМЕР_1 , який належить та яким користується особисто ОСОБА_10 ; зняття інформації з електронних інформаційних систем – мобільного терміналу зв`язку із номером мобільного телефону НОМЕР_1 , який належить та яким користується особисто ОСОБА_10 ;
- постанова прокурора про виділення матеріалів кримінального провадження в межах одного органу досудового розслідування від 01.07.2025, якою з матеріалів досудового розслідування №22022080000000031 від 02.03.2022 до матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №22025080000001782 від 29.10.2025 документів та матеріалів;
- постанова віж 21.10.2025 про доручення на призначення захисника для участі у кримінальному провадженні №22023080000001556 від 18.09.2023 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_18 ;
- постанова слідчого УСБУ в Запорізькій області від 29.10.2025 про оголошення ОСОБА_6 у розшук;
- ухвала слідчого судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2025 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 ;
- протокол огляду від 13.11.2025 року, складений слідчим 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області офіційного інтернет-сайту газети КМУ «Урядовий кур`єр» та офіційного сайту Офісу генерального прокурора щодо опублікування повідомлення про ухвалення слідчим суддею рішення про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_6 ; 
- протокол огляду від 17.11.2025 року, складений слідчим 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області офіційного інтернет-сайту газети КМУ «Урядовий кур`єр» та офіційного сайту Офісу генерального прокурора щодо опублікування повідомлення про завершення здійснення спеціального досудового розслідування щодо ОСОБА_6 
- повідомлення про завершення досудового розслідування у газетах «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора України.
Відомості, встановлені у зазначених документах, не є доказами винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України. Водночас ці дані свідчать про дотримання норм чинного кримінального процесуального законодавства під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Повістки про виклик ОСОБА_6 на стадії судового розгляду публікувалися на офіційному вебсайті Комунарського районного суду м.Запоріжжя, а також у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр», «Голос України» в рубриці «Оголошення». Будь-які клопотання від обвинуваченого на адресу суду не надходили.
Дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях адвоката ОСОБА_5 уповноважено у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених ст. ст. 46, 47 КПК України, забезпечити безоплатну вторинну правову допомогу ОСОБА_6 ..
У судовому провадженні брав участь захисник ОСОБА_5 , який був захисником на стадії досудового розслідування і обізнаний з матеріалами кримінального провадження від початку здійснення спеціального досудового розслідування.
Захисник обвинуваченого здійснював активні дії, спрямовані на захист обвинуваченого, брав участь у дослідженні доказів, виступав у дебатах та заперечував запропоновану прокурором міру покарання і винуватість обвинуваченого.
Враховуючи наведене, суд вважає, що стороною обвинувачення були вжиті достатні заходи щодо дотримання прав ОСОБА_6 як підозрюваного та обвинуваченого на захист і доступ до правосуддя з урахуванням здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження.
Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні наведені вище письмові докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку відповідно до вимог ст. 94 КПК України, судом поза розумним сумнівом достовірно встановлено, що ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_6 відсутні.
При призначенні ОСОБА_6 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особу винного.
Так, ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів-нарколога та психіатра не перебуває, мешкає на тимчасово окупованій території України.
Приймаючи рішення про призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах та органах державної влади, суд враховує, що вказане додаткове покарання є обов`язковим згідно із санкцією вказаної статті.
Крім того, ОСОБА_6 скоїв злочин, об`єктом якого є основи національної безпеки України. Обвинувачений своїми діями фактично вчинив злочин проти незалежності, суверенітету та територіальної цілісності нашої держави. 
Суд при прийняття рішення також враховує правові висновки, викладені у постанові колегії Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.05.2018 року у справі №753/18479/16-к (провадження №51-520км18) та постанові колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.06.2022 року у справі №171/869/21 (провадження №51-838км22) в частині можливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю, з огляду на положення, передбачені ст. 55 КК України.
З вказаних правових висновків вбачається, що не є перешкодою для призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та навіть якщо обвинувачений на момент ухвалення вироку не працює на певній посаді та не проводить діяльність, з використанням можливостей якої (яких) він вчинив кримінальне правопорушення. 
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади, правоохоронних органах, місцевого самоврядування та органах, що надають публічні послуги, з конфіскацією всього належного йому майна, що на думку суду буде відповідати принципам та меті призначення покарання.
У справі відсутні речові докази та судові витрати.
Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2025 р. відносно ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який до набрання вироком законної сили суд вважає за доцільне залишити без змін.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Визнати  винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади, правоохоронних органах, місцевого самоврядування та органах, що надають публічні послуги строком на 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього належного йому майна.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити без змін.
Строк відбування покарання  ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного затримання.
Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, правоохоронних органах, органах місцевого самоврядування та в органах, що надають публічні послуги, обчислювати з моменту відбуття основного покарання. 
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_6 , в той же строк з дня отримання ним копії вироку. Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити захиснику та прокурору.
Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, згідно з положеннями статті 297-5 КПК України, та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя Комунарського районного суду 
м. Запоріжжя ОСОБА_1