ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

09 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/5471/26	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів: Дурасової Ю.В., Божко Л.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2026 ( суддя Рянська В.В.) в адміністративній справі №160/5471/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,- 
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, у якій позивач просив: 
визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області № 883-к від 06.12.2024 “Про звільнення ОСОБА_1 ”;
поновити ОСОБА_1 з 09.12.2024 на посаді начальника управління фітосанітарної служби Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області;
стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09.12.2024 до дня ухвалення судом рішення про поновлення на посаді;
допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді, а також в частині стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2026 визнано неповажними вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до суду, позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання (надіслання) до суду обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду, у якій вказати інші підстави для поновлення строку, з доказами поважності причин пропуску відповідного строку.
Копію ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2026 про залишення позовної заяви без руху було надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу позивача, зазначену ним у позовній заяві. Однак, поштове відправлення було повернуто до суду 03.04.2026 за закінченням встановленого терміну зберігання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2026позов повернуто.
Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У відзиві відповідач просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду з таких підстав.
Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлено, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно частини 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
За приписами ч. 2 ст. 169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
В силу пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
З матеріалів позовної заяви встановлено, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2026 визнано неповажними вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до суду, позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання (надіслання) до суду обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду, у якій вказати інші підстави для поновлення строку, з доказами поважності причин пропуску відповідного строку.
Копію ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2026 про залишення позовної заяви без руху було надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу позивача, зазначену ним у позовній заяві. Однак, поштове відправлення було повернуто до суду 03.04.2026 за закінченням встановленого терміну зберігання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2026позов повернуто.
Аналіз наведених норм дозволяє зробити висновок про можливість повернення позовної заяви, у випадку не усунення її недоліків протягом строку, встановленого судом в ухвалі про залишення скарги без руху лише за умови обов`язкового встановлення факту отримання такої ухвали скаржником. Тобто, при застосуванні зазначених наслідків, суду слід обов`язково встановити факт отримання скаржником такої ухвали.
Натомість, колегія суддів звертає увагу, що складеної телефонограми за номером мобільного телефону для зв`язку із заявником матеріали справи не містять.
Всупереч вказаному, в матеріалах даної справи відсутня інформація про обізнаність позивача щодо винесеної ухвали від 13.03.2026.
Колегія суддів зазначає, що положення КАС України не передбачають повернення рекомендованих листів з відміткою «за закінченням терміну зберігання», така відмітка не передбачена як причина невручення судового рішення. Ця відмітка не розкриває суті причини неможливості вручити адресату відповідний рекомендований лист.
Отже, така відмітка не дає суду обґрунтованих процесуальних підстав для визначення факту належного повідомлення сторони у судовій справі, зокрема, не визначає чи адресат відмовився від отримання судового повідомлення, чи адресат відсутній, чи особу, якій адресовано судове рішення, не виявлено за місцем проживання.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 20 березня 2023 року у справі № 160/5582/20, 31 січня 2023 року у справі № 640/15942/19, 28 липня 2022 року у справі № 640/20272/20, від 24 червня 2022 року у справі № 640/21107/19, від 02 серпня 2022 року у справі № 280/1026/21.
Беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що повернення поштового відправлення, яким позивачу направлено копію ухвали суду, з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», не може свідчити про обізнаність позивача щодо її існування та як наслідок, наявності у нього можливості виконати таку ухвалу суду шляхом усунення недоліків позовної заяви, визначених у цій ухвалі у встановлений судом строк.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, що викладена у постанові від 17 листопада 2022 року у справі № 640/13033/21.
Посилання суду першої інстанції на приписи частини 11 статті 126 КАС України, якою передбачено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином, колегія суддів вважає помилковим, оскільки, цією нормою встановлені правила надсилання повістки та випадки, коли повістка, не вручена з незалежних від суду причин, уважається врученою належним чином, що не давало суду першої інстанцій підстав застосовувати її положення до випадків надсилання судових рішень, різновидом яких є ухвала.
Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, що викладена у постанові 17 листопада 2022 року у справі № 640/13033/21.
Водночас, колегія суддів зауважує, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.
Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.
У справі «Bellet v. France» ЄСПР зазначив, що ст. 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Апеляційний суд зауважує, що судом першої інстанції не було вжито всіх необхідних дій для належного повідомлення позивача. Зокрема, серед іншого, суд не був позбавлений можливості повідомити позивача про наявність ухвали про залишення позовної заяви без руху в інших альтернативних способах (в телефонному режимі).
Колегія суддів доходить висновку, що у спірних правовідносинах позивач фактично був позбавлений гарантованого Конституцією України, законами та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права на доступ до правосуддя, що полягає у безперешкодному отриманні судового захисту.
Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, не пересвідчився належним чином в отриманні позивачем копії ухвали суду 13.03.2026 про залишення без руху позовної заяви, та передчасно повернув позовну заяву, наслідком чого стало порушення права скаржника на судовий захист.
Статтею 320 КАС України передбачено право суду апеляційної інстанції за наслідками скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Враховуючи викладене та беручи до уваги не вжиття судом першої інстанції всіх можливих заходів щодо повідомлення позивача про залишення позовної заяви без руху, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про повернення позовної заяви. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2026 в адміністративній справі №160/5471/26 скасувати.
Справу направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко 

суддя Ю. В. Дурасова 

суддя Л.А. Божко