Справа № 523/2340/26
Провадження №2/523/3499/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне 
"15" квітня 2026 р. м.Одеса
Пересипський районний суд м. Одеси в складі: 
головуючого судді - Мурманової І.М., 
за участі секретаря судового засідання – Лапчинської О.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одеси цивільну справу за позовною заявою Херсонського державного аграрно-економічного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати освітніх послуг,-
ВСТАНОВИВ:
Херсонський державний аграрно-економічний університет звернувся до Пересипського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з надання освітніх послуг. 
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що Наказом від 14.08.2023 року № 174/ст ОСОБА_2 було зараховано з 04.09.2023 року студентом 1 курсу денної форми навчання здобуття освіти за спеціальністю 203 Садівництва, плодоовочівництво та виноградарство за кошти фізичних та юридичних осіб. Згідно п. 14 договору відповідач зобов`язаний вносити оплату за навчання щосеместрово, не пізніше ніж за 10 днів до початку кожного навчального семестру. Представник зазначає, що за відповідачем, як здобувачем освітньої послуги рахується заборгованість у розмірі: 7 500 гривень. 
З урахуванням викладеного представник позивача просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з оплати освітніх послуг у розмірі: 7 500 гривень, інфляційне збільшення боргу у розмірі: 233, 01 гривень, 3% річних у розмірі: 8 329, 98 гривень. 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.
Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву. 
В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись. 
На адресу суду 13.04.2026 року (вх. №17370) надійшла заява за підписом представника позивача щодо розгляду справи у відсутність сторони позивача, відповідно до якої представник зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити та не заперечує з приводу заочного розгляду справи (а.с.32-33). 
Також, 13.04.2026 року (вх. №17371) надійшло клопотання про стягнення судових витрат (а.с.37-39). 
Відповідач ОСОБА_1 про час та місце слухання справи повідомлявся в порядку визначеному ЦПК України, на адресу суду повернулась судова повістка з відміткою про відсутність відповідача за адресою місця проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку (а.с.53-54).
З огляду на зазначене судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, представник позивача надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, а відтак підстав для відкладення слухання справи судом не встановлено. 
Ухвалою суду від 15 квітня 2025 року вирішено провести заочний розгляд справи. 
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.
Суд, дослідивши письмові докази по справі дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог виходячи з наступного. 
Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за освітні послуги, позивач зазначив, що відповідача з 04.09.2023 року було зараховано студентом 1 курсу денної форми навчання здобуття освіти за спеціальністю 203 Садівництва, плодоовочівництво та виноградарство за кошти фізичних та юридичних осіб. Згідно п. 14 договору відповідач зобов`язаний вносити оплату за навчання щосеместрово, не пізніше ніж за 10 днів до початку кожного навчального семестру. У зв`язку з порушенням умов договору, за відповідачем утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути. 
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що згідно Витягу з наказу від 14.08.2023 року №174/ст Про зарахування на навчання, з 04.09.2023 року ОСОБА_1 зараховано студентом 2 курсу очної денної форми здобуття освіти за спеціальностями за кошти фізичних та/або юридичних осіб (а.с.17,18). 
Так, згідно Договору №15419 про надання освітньої послуги (розділ 5) встановлено, що загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 45 000 гривень, в семестр 7 500 гривень (а.с.13-16). 
Відповідно до листа – Претензія № 785, згідно розрахунку фінансово-бухгалтерської служби станом на 04.02.2025 рік не сплата за період навчання становить 7 500 гривень (а.с.20).
Відповідно до Витягу з Наказу № 17/ст від 10.01.2025 року ОСОБА_1 відраховано зі спеціальності 203 Садівництво – за невиконання індивідуального навчального плану з 10.01.2025 року (а.с.19). 
Не сплата з надання освітніх послуг також підтверджується розрахунком від 22.01.2026 року (а.с.22). 
Також, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних, що становить 233,01 гривень, та інфляційне збільшення за період простроченого грошового зобов`язання 378 днів в розмірі: 8 329, 98 гривень. 
Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. 
Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Частиною 1 ст.903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За положеннями ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені договором та законом.
Крім того, ст.625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не є неустойкою у розумінні положень ст.549 цього Кодексу.
Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Таким чином, за прострочення виконання зобов`язань законодавством визначена відповідальність боржника, що дає позивачу право на стягнення коштів відповідно до ст. 625 ЦК України. Крім того, слід зазначити, що ст.625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, а тому поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.
У ч.3 ст.510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.
Отже, грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.
З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі укладеного ними договору з надання освітніх послуг, є грошовими зобов`язаннями. Зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошові зобов`язання, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
Враховуючи, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання ОСОБА_1 , як замовником покладених на нього зобов`язань по оплаті за навчальні послуги, що фактично надані йому ХДАЕУ, які в розумінні ст.ст.524, 533 ЦК України є грошовими та виникли з договірних відносин, суд приходить до висновку, що до них можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України), що не суперечить положенням Закону України «Про вищу освіту».
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, суд дійшов висновку, що задоволення позовних вимог в повному обсязі. 
Щодо заяви про стягнення з відповідача на користь позивача витрат понесених з надання правничої допомоги в розмірі: 3 700 гривень, суд виходить з наступного. 
Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.
За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, представником позивача надано: детальний опис надання послуг професійної правничої допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг № 1 до договору № 10 від 15.01.2026 року, витяг з договору №10, протокол погодження договірної ціни, платіжну інструкції № 154 згідно якої позивач сплатив на користь АБ «Наталії Черевко» кошти з надання правничої допомоги (а.с.43-52). 
У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі: 3 700 гривень. 
Відповідно до положення п.1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України – з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені судові зі сплати судового збору у розмірі: 3 328, 00 гривень. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Херсонського державного аграрно-економічного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати освітніх послуг – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Херсонського державного аграрно-економічного університету (код ЄДРПОУ:00493020, Кіровоградська область, м. Кропивницький, проспект Університетський, буд. 5/2) – заборгованість за договором про надання освітніх послуг з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення в розмірі: 8 329,98 гривень. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Херсонського державного аграрно-економічного університету (код ЄДРПОУ:00493020, Кіровоградська область, м. Кропивницький, проспект Університетський, буд. 5/2) – понесені судові витрати зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу в загальному розмірі: 7 028 гривень. 
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - ти денний строк з дня отримання рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 20.04.2026р.
Суддя: