Номер провадження: 33/813/806/26
Номер справи місцевого суду: 521/1540/26 
Головуючий у першій інстанції Шевчук Н. О.
Доповідач Журавльов О. Г.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2026 року м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду – Журавльов О.Г., за участі - секретаря судового засідання Хангельдян К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  на постанову судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 11.03.2026 відносно:

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 11.03.2026 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.

Встановлено, що 24.01.2026 о 01 год. 02 хв. в м. Одесі, вул. Богдана Хмельницького, 56, водій ОСОБА_2 керувала транспортним засобом марки «HYUNDAI GETZ», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою приладу Драгер Аlcotest 7510 № ARLM 0425, тест №1983, результат позитивний 0,51 %, з результатами згодна, Своїми діями ОСОБА_2 порушила п. 2.9 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись з постановою судді першої інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В апеляційній скарзі посилається, що працівниками поліції не роз`яснено право не погодитися з результатом огляду на місці, право пройти огляд у закладі охорони здоров`я, процесуальні наслідки її згоди або незгоди, порядок застосування спеціального технічного засобу.
Зазначає, що суд повинен був встановити не просто факт продування приладу, а факт дотримання всієї процедури. Також суд не перевірив належно законність самої підстави для початку процедури огляду, а саме ознаків сп`яніння. 
Також зазначає, що працівниками поліції не надано документів, які підтверджують належну роботу спеціального технічного засобу, його сертифікацію, повірку та штатне використання.
Крім того, їй не було роз`яснено право на правову допомогу під час огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
ОСОБА_1 була належним чином повідомленою про час та місце розгляду апеляційної скарги, однак у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.
Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Враховуючи вищезазначені обставини, керуючись приписами ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе проводити апеляційний розгляд за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку із чим фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вимогами п. 2.9 «а» ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується повторно дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами: електронним протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №574121 від 24.01.2026; відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських №471009, 475096, 473748; роздруківкою тесту №1983 від 24.01.2026 спеціального технічного засобу ALCOTEST 7510 DRAGER ARLM -0425, результат 0,51 ‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результати 0,51% проміле та згодна із результатами; поясненнями ОСОБА_1 від 24.01.2026, у яких остання пояснила, що рухалася на авто в комендантську годину до аптеки, погано себе почувала, мала високу температуру, не було кому більше сісти за кермо; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП «»СОМЦПЗ» ООР, складеним 24.01.2026 об 01 год. 11 хв.
На думку апеляційного суду, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого правопорушення за вказаних в оскаржуваному судовому рішенні обставин підтверджується дослідженими у суді першої інстанції доказами, які у своїй сукупності є достатніми, допустимими, узгодженими між собою, зібрані у встановленому порядку і досліджені судом першої інстанції з дотриманням принципів повноти, всебічності та об`єктивності судового розгляду, яким надана належна правова оцінка.
З відеозапису, долученого до матеріалів справи вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції та під час їх розмови з нею, було виявлено у водія ознаки алкогольного сп`яніння.
Апеляційний суд звертає увагу, що положеннями п. 2 - 4 розділу І Інструкції №1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
З аналізу вказаних норм права вбачається, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Отже, підстави вважати чи перебувають у стані сп`яніння особи відноситься до виключних повноважень працівників поліції, цьому кореспондує обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд.
Враховуючи зазначені обставини, поліцейськими було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі. При цьому, ними було роз`яснено її право відмовитись від такого огляду взагалі.
Після консультації в телефонному режимі з невідомою особою, яку чоловік, який перебував з ОСОБА_1 в транспортному засобі під час його зупинення, назвав «юристом», ОСОБА_1 пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, який показав результат 0,51 ‰, з яким остання погодилась, що підтверджується її особистим підписом у роздруківці та відсутністю будь-яких заперечень. Крім того, дані обставини також підтверджують не порушення її права за необхідності на отримання правової допомоги під час відповідного огляду, оскільки вона таким правом скористалась.
Окремо суд зазначає, що під час огляду, працівниками поліції було детально проінформований порядок застосування спеціального технічного пристрою та роз`яснено права та обов`язки особи.
Доводи особи про ненадання працівниками поліції документів щодо сертифікації, повірки та належного функціонування спеціального технічного засобу самі по собі не свідчать про недопустимість результатів огляду, оскільки чинне законодавство не покладає на працівників поліції обов`язку надавати такі документи під час проведення огляду на місці зупинки.
Разом з тим, особа не була позбавлена можливості заявити відповідне клопотання про надання таких документів як під час проведення огляду, так і під час судового розгляду справи, однак таких клопотань не заявляла. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги з приводу невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не знайшли свого підтвердження, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи, повністю спростовуються матеріалами справи, а тому апеляційний суд вважає, що вони не можуть бути підставою для скасування судового рішення.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.
Одночасно, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.
Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції, що свідчить про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскарженої постанови.
Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  – залишити без змін.
Постанову суддіХаджибейського районного суду м. Одеси від 11.03.2026 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов