П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/12164/26 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Леміщак Дмитро Михайлович 
Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М. 

16 червня 2026 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Кузьмишина В.М. 
суддів: Сушка О.О.  Сапальової Т.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 травня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивачка звернулася до суду з цим позовом, у якому просила: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо непроведення перерахунку пенсії відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, починаючи з 11.10.2017 року; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перерахувати та виплачувати їй пенсію на підставі частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, починаючи з 11.10.2017 року, з урахуванням раніше проведених виплат. 
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 13 травня 2026 року позов задоволено частково.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволених вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати в цій частині та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач наголошує, що позивачка отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення», а тому безпідставно ототожнює себе з категорією осіб, на яких поширюються висновки Верховного Суду щодо захисту права на пільгове обчислення понаднормового стажу. 
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з огляду на таке. 
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивачка має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, перебуває на пенсійному обліку з 15.09.2014 року та отримує пенсію, розмір якої обчислено з урахуванням страхового стажу 29 років 00 місяців 00 днів (коефіцієнт страхового стажу становить 0,29000). Позивачка звернулася до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії із збільшенням її на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, однак відповідач листом відмовив у здійсненні такого перерахунку. 
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги частково, виходив з їхньої обґрунтованості та доведеності в частині наявності у позивачки права на перерахунок пенсії, проте обмежив період такого перерахунку, починаючи з 01.01.2026 року. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке. 
На час призначення позивачці пенсії діяла редакція пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII (далі — Закон № 796-XII), згідно з якою право на пенсію в повному розмірі мають громаняни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки — 20 років, жінки — 15 років, із збільшенням пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 відсотків заробітку. 
У подальшому Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII (який набрав чинності 11.10.2017) до пункту 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ внесено зміни, якими передбачено, що вказане збільшення пенсії на один відсоток заробітку здійснюється у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (далі — Закон № 1058-IV). 
Відповідно до частини другої статті 27 Закону № 1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, — відповідно до цього Закону. 
Отже, правове регулювання щодо порядку обчислення доплати за понаднормовий стаж змінилось, і чинна редакція Закону № 796-ХІІ пов`язує збільшення пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж із призначенням пенсії на умовах так званої двоскладової формули. 
Водночас колегія суддів наголошує, що з урахуванням положень статей 22, 58 Конституції України, у разі, якщо в подальшому у чинному законодавстві відбуваються зміни щодо правового регулювання умов призначення пенсії в повному розмірі із доплатою за понаднормовий стаж відповідно до пункту 2 статті 56 Закону № 796-XII, які запроваджують нові, менш сприятливі правила виплати такої надбавки порівняно з тими, що діяли на час її призначення, то такі зміни звужують зміст та обсяг існуючих прав зазначеної категорії осіб. 
Щодо доводів апелянта про те, що позивачка отримує пенсію за вислугу років, колегія суддів зазначає, що положення пункту 2 статті 56 Закону № 796-XII визначають пільгові умови саме обчислення стажу роботи для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Ця норма носить гарантійний та компенсаційний характер і поширюється на пенсійне забезпечення постраждалих громадян безвідносно до конкретного різновиду трудової пенсії, якщо вона була призначена до моменту законодавчого обмеження цієї пільги.
Тому стосовно осіб, яким на час призначення пенсії з урахуванням Закону № 796-XII її розрахунок мав здійснюватися згідно із пунктом 2 статті 56 Закону № 796-XII за кожний повний рік стажу роботи понад установлений мінімальний трудовий стаж (15 років — для жінок), вказана норма повинна застосовуватися у тій редакції, яка діяла на час призначення пенсії. Ця норма права зберігає юридичну силу як для пенсіонера, так і для органу ПФУ. Поширення на таких осіб нових правил виплати надбавки залежно від умов частини дозвої статті 27 Закону № 1058-IV свідчило б про звуження змісту та обсягу існуючих прав, що в силу статті 22 Конституції України є неприпустимим.
Такі ж висновки сформовано Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 25 червня 2024 року у справі №300/3435/21 (стосується подібних правовідносин), які колегія суддів враховує при розгляді цієї справи відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України.
Таким чином, оскільки пенсія призначена позивачці у 2014 році (тобто до внесення змін до пункту 2 статті 56 Закону № 796-XII), в силу вимог статті 58 Конституції України подальші зміни законодавства не позбавляють її права на пенсію в повному розмірі із доплатою за понаднормовий стаж за кожен рік роботи понад 15 років, оскільки це право вона набула значно раніше, ніж набрав чинності Закон № 2148-VIII. 
Підсумовуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у позивачки права на перерахунок та виплату пенсії з урахуванням доплати за понаднормовий стаж відповідно до пункту 2 статті 56 Закону № 796-XII, обґрунтовано визначивши дату початку такого перерахунку з 01.01.2026 року. 
Доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини у часі, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами. 
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 травня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сушко О.О.    Сапальова Т.В.