Справа № 569/28098/25
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10.12.2025 за №12025181010002383 по обвинуваченню:
ОСОБА_4  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Рівне, Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 01.07.2021 за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст..71 КК України, остаточно призначено покарання 3 роки два місяці позбавлення волі, 
за ч.1 ст. 382 КК України,  

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 умисно не виконав постанови Рівненського міського суду Рівненської області, про притягнення його до адміністративної відповідальності, що набрали законної сили, за наступних фактичних обставин.
Так, постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 28.02.2025 (справа №569/3815/25), яка набрала законної сили 11.03.2025, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
В подальшому, всупереч положенням ст. ст. 129, 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч постанови суду, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, продовжив керувати транспортним засобом, а саме, 01.05.2025, о 16 год. 40 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи по провулку Робітничий, 4 в м. Рівне, Рівненської області, керував транспортним засобом марки «RENAULT 19», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , за що відносно нього було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП. За результатами розгляду яких, постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 16.05.2025 ОСОБА_4 визнано винним, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, та на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.
Крім того, об 11 год. 30 хв., 29.08.2025, ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Князя Володимира, 122, в м. Рівне, Рівненської області, керував транспортним засобом марки «RENAULT», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , за що відносно нього, було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП. За результатами розгляду яких, постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 19.09.2025 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років без конфіскації транспортного засобу.
Також, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, достовірно знаючи про наявність постанов Рівненського міського суду Рівненської області від 28.02.2025 (справа №569/3815/25) та від 19.09.2025 (справа №569/19742/25), які набрала законної сили 11.03.2025 та 29.09.2025 відповідно, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, продовжив керувати транспортним засобом марки «Volkswagen», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , а саме о 02 год. 23 хв., 10.12.2025, ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Київська, 64В, в м. Рівне, Рівненської області, будучи в період одного року двічі притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, де був зупинений працівниками поліції та відносно останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , в інкримінованому кримінальному правопорушенні вину визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно у вказаний вище період часу та дні, ним було вчинено інкриміноване кримінальне правопорушення. Зокрема, свої дії пояснив тим, що будучи позбавленим судовим рішенням права керування транспортним засобом, продовжував їздити на автомобілі. При цьому, працівники поліції зупиняли неодноразово транспортний засіб, під його керуванням, без посвідчення водія, що відповідним чином задокументовано та ним не оспорюється. Відповідно вказаними діями не виконував постанов суду. Із вчиненого зробив належні висновки, тобто перестав їздити на автомобілі, тобто став виконувати постанови суду. Не знав що за вчинені ним дії може наступити кримінальна відповідальність. На даний час в домашніх умовах, надає послуги з ремонту автомобілів. Не погодився із позицією прокурора в судових дебатах, з приводу призначення йому реального покарання із позбавленням волі строком на один рік. Просив суд взятии до уваги, що на його утриманні та вихованні перебувають троє неповнолітніх дітей. Відповідно просить, на підставі ст.. 75 КК України звільнити його від покарання – позбавлення волі, з випробуванням.
В зв`язку із не запереченням учасниками судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано правильність розуміння зазначених обставин та їх зміст, відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. 
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1ст. 337 КПК України.
Суд дійшов висновку, що інкриміноване кримінальне правопорушення обвинуваченому ОСОБА_4 вчинене саме ним.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані вірно, за ч.1 ст.382 КК України, які виразились в умисному невиконанні постанов суду, що набрали законної сили.
Відповідно до положень ст. 50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2ст. 53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст.12 КК України вчинений обвинуваченим злочин відноситься до нетяжкого.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною яка обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ч.1 ст. 67 КК України, є рецидив кримінальних правопорушень. 
ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності раніше притягувався, є судимою особою відповідно до вироку Рівненського районного суду Рівненської області від 01.07.2021 був засуджений до трьох років двох місяців позбавлення волі, звільненого 26.09.2023 умовно – достроково з невідбутим терміном: 11 місяців 13 днів, у лікарів психіатра та нарколога, під спостереженням не перебуває. Обвинувачений спільно із дружиною на утриманні та вихованні мають двох малолітніх та одну неповнолітню дитину, що підтверджується свідоцтвами про народження та посвідченням багатодітної сім`ї. 
Враховуючи встановлені судом обставини та особу обвинуваченого, який зробив належні висновки із скоєного, суд не погоджується із думкою прокурора, що обвинуваченому, слід призначити необхідне та достатнє покарання, для виправлення та попередження нових злочинів, з реальним позбавленням волі із відбуванням покарання в кримінально – виконавчій установі.
Суд бере до уваги, що обвинувачений спільно із дружиною має на вихованні та утриманні трьох неповнолітніх дітей, від його дій не настало тяжких наслідків, займається ремонтом автомобілів за місцем проживання, що підтвердила його дружина в судовому засіданні. ОСОБА_4 повідомив суду, що має намір сплатити визначений судом штраф за вчинені попередні адміністративні правопорушення.
Отже, суд призначає йому покарання в межах санкції інкримінованого кримінального правопорушення, з позбавленням волі, однак, звільнивши його від відбування покарання з випробовуванням, тобто із застосуванням ст. 75 КК України.
Цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати відсутні. 
Речові докази: відеозаписи з боді – камер, портативних відеореєстраторів які збережені на оптичних дисках DVD –R, письмові докази (документи) необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати відсутні. 
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався. Ініційоване прокурором усне клопотання, про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 - домашнього арешту до набрання вироком законної сили, не підлягає задоволенню, оскільки воно без наявності для цього підстав. 
Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, 

у х в а л и в: 

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в два роки. 
Відповідно до ч.1,ч.2 п.2 ст. 76 КК України, на звільненого від відбування покарання з випробовуванням ОСОБА_4 , суд покладає такі обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. 
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази: відеозаписи з боді – камер, портативних відеореєстраторів які збережені на оптичних дисках DVD –R, письмові докази (документи) - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати відсутні. 
Відповідно до ч. 2ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
В іншій частині, відповідно до ст. 395 КПК України, вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. 

Суддя ОСОБА_1