ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2026 м. Дніпро Справа № 904/784/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Віннікова С.В.(доповідач)
суддів: Левшиної Г.В., Андрейчука Л.В., 
секретар судового засідання: Мошинець Ю.О.
за участю представників сторін:
від позивача: Легка О.Ю.; 
від відповідача: Костікова Є.В.; 
розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРПОРАЦІЯ "ЕНЕРГОРЕСУРС-ІНВЕСТ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2026 (повний текст якої підписаний 24.04.2026 суддя Бєлік В.Г.) у справі № 904/784/25,
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРПОРАЦІЯ "ЕНЕРГОРЕСУРС-ІНВЕСТ"
до Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА"
про стягнення заборгованості за договором закупівлі товару № 219-24 від 14.05.2024 у загальному розмірі 1 961 504,88 грн,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст заяви і ухвали суду першої інстанції

Товариство з обмеженою відповідальністю “КОРПОРАЦІЯ “ЕНЕРГОРЕСУРС-ІНВЕСТ” (далі - позивач) через систему "Електронний суд" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить стягнути з Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" (далі - відповідач) заборгованість за договором закупівлі товару № 219-24 від 14.05.2024 у загальному розмірі 1 961 504,88 грн., що складається з: основний борг у розмірі 1 731 259,00 грн., 3% річних у розмірі 38 336,13 грн., інфляційні втрати у розмірі 191 909,75 грн., а також просить стягнути всі судові витрати по даній справі, в т.ч. вартість сплаченого позивачем судового збору у розмірі 29 422,57 грн. 
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2025 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “КОРПОРАЦІЯ “ЕНЕРГОРЕСУРС-ІНВЕСТ” задоволено повністю та стягнуто Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" основний борг у розмірі 1 731 259,00 грн., 3% річних у розмірі 38 336,13 грн., інфляційні втрати у розмірі 191 909,75 грн., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 11 769,03 грн.
На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2025, яке набрало законної сили 10.06.2025, видано 16.06.2025 наказ про примусове виконання.
03.03.2026 через систему "Електронний суд" від позивача - ТОВ “КОРПОРАЦІЯ “ЕНЕРГОРЕСУРС-ІНВЕСТ” надійшла заява про зобов`язання керівника Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" (5000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Цісик Квітки, буд. 9; код ЄДРПОУ 03342184) Мітіна Сергія Миколайовича подати до суду звіт про виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2025 у справі №904/784/25.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2026 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “КОРПОРАЦІЯ “ЕНЕРГОРЕСУРС-ІНВЕСТ” про зобов`язання керівника Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" (5000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Цісик Квітки, буд. 9; код ЄДРПОУ 03342184) Мітіна Сергія Миколайовича подати до суду звіт про виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2025 у справі №904/784/25 та запропоновано Відповідачу до 13.03.2026 надати свої заперечення щодо наведених позивачем у заяві пояснень (копію заперечень направити на адресу позивача, докази надсилання надати до суду).
Ухвалу суду від 04.03.2026 Комунальне підприємство теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" отримало в електронний кабінет 06.03.2026, але свої заперечення щодо наведених позивачем у заяві пояснень станом на 16.03.2026 надано не було.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2026 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “КОРПОРАЦІЯ “ЕНЕРГОРЕСУРС-ІНВЕСТ” (вх. № 9823/26 від 03.03.2026) про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення у справі №904/784/25, зобов`язано боржника - керівника Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" (5000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Цісик Квітки, буд. 9; код ЄДРПОУ 03342184) Мітіна Сергія Миколайовича подати звіт про виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2025 у справі №904/784/25 у строк протягом одного місяця з дня отримання даної ухвали (до 16.04.2026) та роз`яснено керівнику Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА", що звіт про виконання судового рішення повинен відповідати вимогам, визначеним частинами другою та третьою статті 345-3 Господарського процесуального кодексу України.
24.03.2026 через систему "Електронний суд" від Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" звіт керівника про виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2025 у справі №904/784/25.
27.03.2026 через систему "Електронний суд" від позивач/стягувача - ТОВ “КОРПОРАЦІЯ “ЕНЕРГОРЕСУРС-ІНВЕСТ” надійшла заява, у якій просить розглядати звіт у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. Відмовити керівнику Комунального підприємства теплових мереж “Криворіжтепломережа” Мітіну Сергію Миколайовичу у прийнятті звіту про виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2025 у справі № 904/784/25. Застосувати до керівника Комунального підприємства теплових мереж “Криворіжтепломережа” (Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пров. Цісик Квітки буд 9, код ЄДРПОУ 03342184) Мітіна Сергія Миколайовича захід процесуального примусу у виді штрафу. Встановити керівнику Комунального підприємства теплових мереж “Криворіжтепломережа” (Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пров. Цісик Квітки буд 9, код ЄДРПОУ 03342184) Мітіну Сергію Миколайовичу новий строк для подання звіту про виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2025 у справі № 904/784/25.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2026 вирішено розглянути звіт Комунального підприємства теплових мереж “Криворіжтепломережа” про виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2025 у справі № 904/784/25 з викликом сторін та призначити розгляд звіту про виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2025 у справі № 904/784/25 у судовому засіданні на 20.04.2026 о 12:00 год.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2026 у справі №904/784/25 прийнято звіт керівника Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" Мітіна Сергія Миколайовича про виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2025 у справі №904/784/25. Зобов`язано керівника Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" Мітіна Сергія Миколайовича подати до суду звіт про виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2025 у справі № 904/784/25 у строк до 20.06.2026. Роз`яснено керівнику Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" Мітіну Сергію Миколайовичу, що звіт про виконання судового рішення повинен відповідати вимогам, визначеним ч.ч. 2, 3 ст. 345-3 Господарського процесуального кодексу України. Попереджено керівника Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" Мітіна Сергія Миколайовича про застосування заходу процесуального примусу у виді штрафу, у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із зазначеною ухвалою до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "КОРПОРАЦІЯ "ЕНЕРГОРЕСУРС-ІНВЕСТ", в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2026 у справі №904/784/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у прийнятті звіту керівника Комунального підприємства теплових мереж “Криворіжтепломережа” про виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2025 у справі №904/784/25 та застосувати до керівника Комунального підприємства теплових мереж “Криворіжтепломережа” Мітіна Сергія Миколайовича захід процесуального примусу у виді штрафу.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги

ТОВ «Корпорація «Енергоресурс-Інвест» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2026 у справі №904/784/25, ухвалити нове рішення про відмову у прийнятті звіту керівника Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» ОСОБА_1 про виконання судового рішення від 14.05.2025 та застосувати до нього захід процесуального примусу у виді штрафу. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального законодавства, а звіт боржника прийнято без дотримання вимог ст. 345-3 ГПК України. Поданий звіт фактично є лише описом дій державного виконавця, а не переліком заходів, вжитих самим боржником. У ньому не надано відомостей про заходи, які вжито та вживаються для виконання рішення, не зазначено орієнтовних строків його виконання та їх обґрунтування. Боржник не вчинив жодних дій чи платежів для зменшення заборгованості, яка становить 1 973 273,91 грн. Посилання боржника на віднесення наказу до п`ятої черги зведеного виконавчого провадження із відсотком погашення 0,00% та наявність арештів на рахунках не звільняють його від обов`язку доводити вжиття всіх залежних від нього заходів.
Скаржник наголошує на наявності у боржника реальної можливості виконати зобов`язання, оскільки підприємство володіє 160 одиницями нерухомого майна, 117 одиницями автотранспорту та здійснює активну господарську діяльність. За даними порталу «Spending», упродовж 2025 року боржником отримано кошти на суму 24 983 989 260 грн, а у 2026 році - 147,16 млн грн, що свідчить про стабільний грошовий потік та фінансову стійкість. Крім того, боржник використовує рахунок із спеціальним режимом використання, відкритий в АТ «Ощадбанк» для інвестиційних програм, не за цільовим призначенням, а для здійснення загальногосподарських операцій (виплати заробітної плати, оплати палива, матеріалів, оренди, судового збору), що підтверджує використання коштів на інші цілі замість виконання рішення суду.
Також скаржник вказує, що суд першої інстанції проігнорував вагомі докази недобросовісної поведінки боржника, зокрема наявність відкритого кримінального провадження за ч. 2 ст. 382 Кримінального кодексу України за фактом умисного невиконання судового рішення. Дане провадження було порушено за повідомленням органу ДВС від 11.11.2025, а підставою для нього, серед іншого, стало нецільове використання рахунку зі спеціальним режимом, на який боржник спрямував кошти, отримані від дебітора КП «Фармація» в порядку ст. 336 ГПК України. 
На переконання скаржника, вищевказані обставини свідчать про очевидну недобросовісність боржника, що є прямою підставою для відмови у прийнятті звіту та накладення штрафу на його керівника.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу ТОВ «Корпорація «Енергоресурс-Інвест» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2026 у справі № 904/784/25 без змін. Боржник наголошує, що оскаржувана ухвала про прийняття його звіту ухвалена судом першої інстанції з повним додержанням норм матеріального і процесуального права, оскільки ним було наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення.
В обґрунтування заперечень проти апеляційної скарги боржник зазначає, що примусове виконання судового наказу здійснюється в межах зведеного виконавчого провадження № 40405192, яке перебуває на виконанні у Відділі примусового виконання рішення Департаменту ДВС Міністерства юстиції України. Усі стягнуті виконавцями кошти перераховуються на депозитний рахунок ДВС для подальшого примусового розподілу між групою стягувачів відповідно до черговості, визначеної законом. Боржник самостійно не здійснює та жодним чином не може впливати на порядок розподілу вказаних грошових сум. При цьому протягом 2023– 2025 років виконавчою службою на користь боржника вже було стягнуто та перераховано на депозитний рахунок значні суми (21 983,8 тис. грн у 2023 році, 40 482,7 тис. грн у 2024 році та 29 678,4 тис. грн за 11 місяців 2025 року), що свідчить про проведення державним виконавцем усіх необхідних дій для погашення заборгованості.
Боржник спростовує твердження скаржника про наявність у нього майна та фінансової стійкості, вказуючи, що підприємство не володіє на праві власності нерухомим майном, оскільки котельні, адміністративні будівлі та насосні станції є власністю територіальної громади в особі Криворізької міської ради та перебувають у підприємства лише на праві господарського відання. 
Крім того, реальний фінансовий стан підприємства характеризується відкриттям господарським судом провадження у справі про банкрутство №904/2481/26 через заборгованість перед ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ». Єдиною можливостю для розрахунків є погашення Кабінетом Міністрів України заборгованості перед боржником з різниці в тарифах, яка становить 1 160 648 187,39 грн.
Щодо банківського рахунку зі спеціальним режимом використання, боржник зазначає, що згідно зі ст. 1, 19-1, 26-1 Закону України «Про теплопостачання» та ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» кошти на таких рахунках призначені виключно для розрахунків за інвестиційними програмами чи закупівлю газу, і на них прямо заборонено накладати арешт або звертати стягнення за іншими зобов`язаннями теплопостачальної організації. 
З огляду на це, боржник вважає свої пояснення повністю обґрунтованими, а висновки суду першої інстанції про наявність підстав для прийняття звіту законними та такими, що відповідають принципу верховенства права.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Віннікова С.В. (доповідач), судді Андрейчук Л.В., Левшина Г.В.
Ухвалою суду від 06.05.2026 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРПОРАЦІЯ "ЕНЕРГОРЕСУРС-ІНВЕСТ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2026 по справі № 904/784/25 залишено без руху та надано апелянту 10 днів з дня отримання ухвали усунути вказані недоліки апеляційної скарги, а саме сплатити судовий збір у сумі 2 662, 40 грн на відповідні реквізити суду апеляційної інстанції, докази чого надати суду.
Через підсистему “Електронний суд” 11.05.2026 у строк для усунення недоліків Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРПОРАЦІЯ "ЕНЕРГОРЕСУРС-ІНВЕСТ" було надано заяву з обґрунтуванням відсутності обов`язку сплачувати судовий збір за оскарження ухвали щодо звіту боржника про виконання рішення. Посилаючись на статтю 3 Закону “Про судовий збір”, рішення Конституційного Суду та актуальну практику Верховного Суду (зокрема у справах № 140/8660/20 та № 260/9470/23, 400/464/24), апелянт наголошує, що судовий контроль за виконанням рішення є невід`ємною частиною права на судовий захист, за яку збір не справляється. З огляду на це, просить долучити ці пояснення до матеріалів справи та відкрити апеляційне провадження.
12.05.2026 через підсистему “Електронний суд” ТОВ "КОРПОРАЦІЯ "ЕНЕРГОРЕСУРС-ІНВЕСТ" були надані додаткові пояснення, якими скаржник додатково повідомив про правову позицію Верховного Суду у справі 904/2585/23 викладену у постанові від 29.04.2026 та відповідно до якої враховуючи правову позицію Конституційного Суду України, викладену в Рішеннях від 01.03.2023 № 2-р(II)/2023 у справі № 3-27/2022(54/22) та від 10.03.2026 № 2-р/2026 у справі № 1-5/2025(374/25), а також висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 11.03.2026 у справі № 290/852/22, від 08.04.2025 у справі № 260/9470/23, від 24.09.2025 у справі № 400/464/24, колегія суддів дійшла висновку, що судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду про прийняття звіту про виконання судового рішення не справляється (п. 4.33).
Ухвалою суду від 18.05.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРПОРАЦІЯ "ЕНЕРГОРЕСУРС-ІНВЕСТ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2026 по справі № 904/784/25. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 10.06.2026.

У судове засідання 10.06.2026 з`явився представник позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити. 
Відповідач також з`явився у судове засідання, просив у задоволенні скарги відмовити. 

У судовому засіданні 10.06.2026 колегія суддів оголосила вступну та резолютивну частини постанови.

Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2025 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “КОРПОРАЦІЯ “ЕНЕРГОРЕСУРС-ІНВЕСТ” задоволено повністю та стягнуто Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" основний борг у розмірі 1 731 259,00 грн., 3% річних у розмірі 38 336,13 грн., інфляційні втрати у розмірі 191 909,75 грн., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 11 769,03 грн.
На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2025, яке набрало законної сили 10.06.2025, видано 16.06.2025 наказ про примусове виконання.
13.08.2025 старшим державним виконавцем Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жуковською Ю.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 78831897 з примусового виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2025.
28.11.2025 виконавче провадження №78831897 (виконавчий документ) передано до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у зведене виконавче провадження № 40405192.
Згідно довідки КПТМ “Криворіжтепломережа” від 18.12.2025 №4048/04 зазначено, що від відділів ДВС стягнуто на користь КПТМ “Криворіжтепломережа” та перераховано на депозитний рахунок відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України для подальшого розподілу коштів між стягувачами грошові кошти у розмірі:
- протягом 2023 року – 21 983,8 тис. грн..;
- протягом 2024 року – 40 482,7 тис.грн.;
- протягом (січень-листопад 2025) – 29 678,4 тис.грн.
Згідно з Розрахунками розподілу стягнутих з боржника сум для задоволення вимог стягувачів за зведеним виконавчим провадженням № 40405192 про стягнення з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", наказ від 16.06.2025 за № 904/784/25 відноситься до п`ятої черги стягнень відповідно до ст. 46 Закону України "Про виконавче провадження" п. 65 – відсоток погашення становить 0,00%.
Відповідач зазначав, що не впливає на розподіл Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України стягнутих коштів між стягувачами КПТМ "Криворіжтепломережа" у зведеному виконавчому провадженні № 40405192.
З огляду на встановлені під час розгляду звіту обставини, враховуючи обґрунтованість обставин, які ускладнюють виконання судового рішення, суд дійшов висновку про прийняття звіту керівника Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" ОСОБА_1 про виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2025 у справі № 904/784/25.
Разом з тим, враховуючи те, що наразі рішення суду не виконане, на підставі положень ч. 3 ст. 345-2 ГПК України, суд вважає за необхідно встановити новий строк для подання звіту, який буде достатнім, а саме до 20.06.2026.
За наслідками розгляду позову Господарським судом Дніпропетровської області прийнято оскаржувану ухвалу у даній справі. 

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Колегія суддів констатує, що причиною звернення з апеляційною скаргою стала незгода позивача з оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції в повному обсязі та вимога скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2026 у справі №904/784/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у прийнятті звіту керівника Комунального підприємства теплових мереж “Криворіжтепломережа” про виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2025 у справі №904/784/25 та застосувати до керівника Комунального підприємства теплових мереж “Криворіжтепломережа” ОСОБА_1 захід процесуального примусу у виді штрафу.

Розглянувши апеляційну скаргу, колегія суддів зазначає наступне

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
За змістом статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції «кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру».
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини - право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004р. у справі «Шмалько проти України»).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Савіцький проти України» (Заява №38773/05) від 26.07.2012 року суд наголосив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній із сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.
Саме з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в господарському судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення.
Судовий контроль це спеціальний вид провадження в господарському судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішення нового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такого рішення суду та відновленню порушених прав особи заявника.
В силу статті 339 ГПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому розділом VI «Судовий контроль за виконанням судових рішень» Господарського процесуального кодексу України.
Звіт про виконання судового рішення є інструментом судового контролю за добровільним виконанням остаточних судових рішень органами державної влади, суб`єктами господарювання державного чи комунального сектору економіки, і подається незалежно від стадії виконавчого провадження чи наявності підстав для його зупинення.
Частиною 1 статті 345-3 ГПК України передбачено, що суд розглядає звіт про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні за правилами статті 342 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст. 345-4 ГПК України за наслідками розгляду звіту боржника суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 345-2 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.
Частиною 2 статті 345-4 ГПК України передбачено, що суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо боржником не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються боржником для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення. Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 345-3 цього Кодексу.
Обов`язок звітувати за статтею 345-3 ГПК України покладено саме на боржника, тому останній має довести вжиття всіх залежних від нього заходів щодо виконання рішення суду.
Як вбачається з матеріалів справи, заперечення скаржника проти прийняття процесуального звіту боржника зводяться до тверджень про умисне ухилення керівника Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОMЕРЕЖА" ОСОБА_1 від виконання судового рішення за наявності реальної фінансової та матеріальної спроможності. Надаючи правову оцінку вказаним доводам апеляційної скарги у взаємозв`язку із запереченнями відзиву, колегія суддів зазначає таке.
Щодо доводів скаржника про наявність у боржника значної кількості майна (160 одиниць нерухомості та 117 одиниць транспорту) як спростування ускладнення виконання рішення. 
Скаржник наголошує, що наявність вказаних об`єктів свідчить про спроможність погасити борг. Проте колегія суддів відхиляє ці доводи оскільки боржником доведено, а матеріалами справи підтверджено, що КПТМ "КРИВОРІЖТЕПЛОMЕРЕЖА" є комунальним підприємством стратегічного значення, а все майно інфраструктурного комплексу (котельні, теплові мережі, насосні станції та спецтехніка аварійних бригад) є об`єктами права власності територіальної громади в особі Криворізької міської ради. Вказане майно передано боржнику виключно на праві господарського відання для забезпечення безперебійного процесу теплопостачання міста. Таким чином, наявність вказаного майна в оперативному управлінні боржника жодним чином не свідчить про наявність ліквідних активів, за рахунок яких у позовному чи виконавчому провадженні може бути негайно задоволено індивідуальні вимоги окремого кредитора.
Щодо аргументів апелянта про стабільний багатомільярдний грошовий потік за даними вебпорталу «Spending», які, на його думку, підтверджують фінансову стійкість боржника, колегія суддів зазначає, що сам по собі факт відображення трансакцій на публічних платформах не спростовує наявності об`єктивних обставин, які ускладнюють виконання конкретного судового рішення. 
КПТM "КРИВОРІЖТЕПЛОMЕРЕЖА" діє в умовах жорсткого тарифного регулювання та системного дефіциту обігових коштів.
При цьому колегія суддів зазначає, що на момент розгляду процесуального звіту місцевим господарським судом (20.04.2026) провадження у справі про банкрутство № 904/2481/26 ще не було відкрито, а тому вказаний факт об`єктивно не міг бути предметом самостійного дослідження суду першої інстанції.
Водночас, здійснюючи апеляційний перегляд у межах повноважень, визначених статтею 269 ГПК України, колегія суддів вважає за необхідне оцінити фінансово-господарський стан боржника в динаміці. Факт подальшого відкриття стосовно КПТМ «Криворіжтепломережа» провадження у справі про банкрутство № 904/2481/26 за позовом ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» не є підставою для оцінки правомірності висновків суду першої інстанції на момент їх формування, проте слугує додатковим об`єктивним підтвердженням того, що підприємство станом на час подання звіту перебувало у стані глибокої системної неплатоспроможності. 
Вказана кризова ситуація зумовлена об`єктивними чинниками, зокрема, наявністю заборгованості держави перед боржником з різниці в тарифах у сумі 1 160 648 187,39 грн, що повністю підтверджує висновок місцевого господарського суду про наявність виняткових ускладнень для негайного виконання наказу.
За таких умов, коли грошові потоки підприємства-монополіста спрямовуються першочергово на підтримання критичного виробничого циклу з метою недопущення техногенного колапсу, загальні показники обігу коштів на рахунках не можуть екстраполюватися на спроможність миттєвого погашення комерційного боргу перед окремим контрагентом в обхід процедури примусового виконання. Наведене повністю підтверджує правильність висновку місцевого господарського суду про наявність ускладнень для своєчасного виконання наказу.
Щодо нецільового використанні рахунку зі спеціальним режимом в АТ «Ощадбанк».
Скаржник стверджує, що боржник здійснює з цього рахунку загальногосподарські операції (виплату заробітної плати, оплату матеріалів, палива та судових зборів), свідомо спрямовуючи ліквідні кошти на інші цілі замість виконання рішення суду. 
Колегія суддів зазначає, що правовий режим поточних рахунків із спеціальним режимом використання у сфері теплопостачання чітко врегульований ст. 1, 19-1, 26-1 Закону України «Про теплопостачання» та ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ст. 1 Закону України від 02.06.2005 № 2633-IV "Про теплопостачання" визначено терміни, зокрема поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу (далі рахунки із спеціальним режимом використання) рахунки теплопостачальної організації, відкриті в уповноваженому банку і призначені для зарахування коштів, що вносяться споживачами теплової енергії та теплопостачальними організаціями, які отримують теплову енергію для її подальшого постачання споживачам, для виробництва якої повністю або частково використовується природний газ, що постачається гарантованим постачальником;- поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами (далі - спеціальні рахунки) - рахунки суб`єктів господарювання у сфері централізованого теплопостачання, призначені для накопичення та використання коштів виключно для виконання інвестиційних програм у зазначеній сфері. 
Відповідно до положень статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання" оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов`язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії. На кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, не може бути звернено стягнення за зобов`язаннями гарантованого постачальника, теплогенеруючих, теплопостачальних та теплотранспортуючих організацій. 
На виконання статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 09.10.2013 № 750 "Про затвердження порядків зарахування коштів на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, використання зазначених коштів і здійснення контролю за їх витрачанням у сферах теплопостачання, централізовано водопостачання та водовідведення" , чинною та підлягає виконанню.
Відповідно до частини 3 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Не підлягають арешту кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку.
Відтак, кошти на таких рахунках призначені виключно для розрахунків за інвестиційними програмами, енергоносіями або закупівлю газу, і на них прямо заборонено звертати примусове стягнення чи накладати арешт за іншими зобов`язаннями теплопостачальної організації. Виплата заробітної плати працівникам стратегічного підприємства та закупівля паливно-мастильних матеріалів для ліквідації аварій є заходами забезпечення життєдіяльності об`єкта критичної інфраструктури. 
Доводів скаржника про використання боржником рахунку зі спеціальним режимом використання не за цільовим призначенням, що також стало підставою для порушення кримінального провадження за ч. 2 ст. 382 Кримінального кодексу України, колегія суддів зазначає таке.
Господарський суд у межах процедури судового контролю за виконанням судового рішення не наділений процесуальними повноваженнями здійснювати ревізію фінансово-господарської діяльності суб`єкта господарювання, оцінювати доцільність його витрат чи перебирати на себе функції органів державного фінансового аудиту. Питання правомірності видаткових операцій та дотримання режиму використання спеціальних рахунків не можуть бути предметом самостійного дослідження під час оцінки процесуального звіту боржника, оскільки судом встановлено об`єктивну неможливість виходу боржника за межі правового поля зведеного виконавчого провадження.
Скаржник вважає факт реєстрації кримінального правопорушення від 04.12.2025 беззаперечним доказом недобросовісності керівника Мітіна С.М. Проте колегія суддів наголошує на важливості дотримання принципу презумпції невинуватості. Сам по собі факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) чи направлення органом ДВС повідомлення про злочин є лише початковою стадією кримінального провадження і не є тотожним встановленню вини особи вироком суду, який набрав законної сили. Більше того, для притягнення до відповідальності за ст. 382 КК України обов`язковою умовою є встановлення саме умисного характеру невиконання, тобто за наявності реальної, об`єктивної та фізичної можливості виконати рішення суду. Тому посилання на кримінальне провадження на стадії досудового розслідування відхиляються колегією суддів як передчасні.
Оскільки матеріалами справи підтверджено наявність арештів на розрахункових рахунках та перебування наказу в п`ятій черзі зведеного виконавчого провадження із відсотком погашення 0,00%, боржник юридично обмежений у можливості здійснення вибіркового розрахунку з окремим кредитором в обхід встановленого законом порядку примусового стягнення. Відтак, ні твердження про нецільове використання спецрахунку, ні сам факт ведення досудового розслідування не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність об`єктивних обставин, які ускладнюють виконання судового рішення, а тому не є підставою для відмови у прийнятті процесуального звіту боржника.
Щодо віднесення наказу до п`ятої черги зведеного виконавчого провадження № 40405192 з відсотком погашення 0,00% це є ключовою об`єктивною обставиною, яка ускладнює виконання рішення. 
Скаржник стверджує, що черговість у виконавчому провадженні не звільняє боржника від обов`язку добровільного виконання. 
Колегія суддів зазначає, що в силу ст. 46 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна; 2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку із втратою годувальника; 3) у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими правовідносинами; 4) у четверту чергу задовольняються вимоги стягувачів за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету; 5) у п`яту чергу задовольняються всі інші вимоги.
Вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги. У разі якщо стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми. Вимоги стягувачів щодо виплати заборгованості із заробітної плати та інші вимоги, пов`язані з трудовими правовідносинами, задовольняються в порядку надходження виконавчих документів.
У разі якщо виконавчі документи щодо виплати заборгованості із заробітної плати та інших вимог, пов`язаних із трудовими правовідносинами, надійшли протягом одного дня і стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог за такими виконавчими документами, відповідні вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми.
Відтак, після об`єднання виконавчих документів у зведене виконавче провадження, акумулювання всіх стягнутих з боржника грошових сум здійснюється виключно на депозитному рахунку органу ДВС, який надалі самостійно здійснює їх пропорційний розподіл між усіма стягувачами з дотриманням чіткої законної черговості. 
Як вбачається з довідки КПТМ від 18.12.2025, виконавчою службою з боржника систематично стягувалися значні кошти (понад 29 млн грн лише за 11 місяців 2025 року), що свідчить про активну фазу примусового виконання, на яку сам боржник ніяк не впливає. Спроба боржника здійснити вибіркове, сепаратне погашення заборгованості перед ТОВ «Корпорація «Енергоресурс-Інвест» в обхід зведеного виконавчого провадження та встановленої законом черговості (де наказ скаржника перебуває у п`ятій черзі за № 65) була б прямим порушенням прав інших кредиторів вищих черг та вимог ст. 46 Закону "Про виконавче провадження". Керівник боржника Мітін С.М. не може бути примушений судом до вчинення дій, які мають ознаки протиправного надання переваги одному кредитору перед іншими.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що боржником в особі його керівника Мітіна С.M. у поданому 24.03.2026 звіті було наведено об`єктивні, виняткові та незалежні від його волі обставини (перебування у зведеному виконавчому провадженні, криза у сфері теплопостачання, заборгованість держави за тарифами та справа про банкрутство), які реально ускладнюють своєчасне та повне виконання судового рішення у розумінні ч. 2 ст. 345-4 ГПК України.
При цьому, всупереч твердженням скаржника, оскаржуваною ухвалою місцевий господарський суд не звільнив боржника від зобов`язання, а навпаки продовжив реалізацію функцій судового контролю, раціонально застосувавши ч. 7 ст. 345-4 ГПК України та встановивши для керівника новий строк для звітування до 20.06.2026.
Частиною 4 статті 345-4 ГПК України встановлено, що суд застосовує до боржника захід процесуального примусу у виді штрафу за правилами статті 135 цього Кодексу.
Якщо боржником є юридична особа та суд зобов`язав подати звіт про виконання судового рішення особисто керівника боржника, захід процесуального примусу у виді штрафу застосовується до такого керівника.
Відповідно до абзацу 7 частини 1 статті 135 ГПК України, під час здійснення судового контролю за виконанням судового рішення суд може стягнути в дохід державного бюджету з відповідача, боржника чи їх керівників (якщо відповідачем, боржником є юридична особа) штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зважаючи на подання звіту у встановлений строк та доведення наявності об`єктивних ускладнень, місцевий господарський суд правомірно та законно не знайшов підстав для застосування до керівника Мітіна С.М. крайнього заходу процесуального примусу у виді штрафу, оскільки посилення судового контролю має на меті стимулювання добросовісного виконання, а не безпідставне каральне стягнення.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10.02.2010 року).
Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційні скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали.
З огляду на викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, тому ухвалу суду першої інстанції належить залишити без змін.
Доводи апеляційної скарги розглянуто, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів скаржника не встановлено.
Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).
Отже, доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст.277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, тому суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржена ухвала місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Судові витрати

Враховуючи, висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 11.03.2026 у справі № 290/852/22, від 24.09.2025 у справі № 400/464/24, від 08.04.2025 у справі № 260/9470/23, особа, яка отримала на свою користь судове рішення, враховуючи конституційний принцип обов`язковості судового рішення, закріплений у пункті 9 частини 1 статті 129-1 Основного Закону України, не повинна сплачувати судовий збір за звернення до суду з вимогою забезпечити виконання судового рішення (встановлення судового контролю), яке набрало законної сили, якщо законом прямо не встановлено обов`язок сплати такого збору, розподіл судового збору за результатами апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали не здійснюється.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРПОРАЦІЯ "ЕНЕРГОРЕСУРС-ІНВЕСТ" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2026 у справі №904/784/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повна постанова складена та підписана 11.06.2026.

Головуючий суддя С.В. Вінніков

Суддя Г.В. Левшина

Суддя Л.В. Андрейчук