Справа № 685/154/26
Провадження № 2/685/297/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(З А О Ч Н Е)

17 червня 2026 року селище Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області у складі:
головуючої судді Турчин-Кукаріної І.В.,
за участю секретаря судового засідання Медун В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ІКЮО в ЄДРПОУ: 35625014; місцезнаходження: вулиця Лісова, будинок № 2, місто Бровари Броварського району Київської області, 07400) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
Представниця Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Алієва Нурай звернулась до Теофіпольського районного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ціною позову 67 488,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано укладенням відповідачем як позичальником, проте невиконанням обов`язку з повернення позичених грошових коштів за трьома договорами про позику грошових коштів, а саме – договору надання коштів у кредит № 71523923 від 11.03.2025, укладеного з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», кредитного договору № 8843389 від 10.03.2025, укладеного з ТОВ «Авентус Україна», договору про споживчий кредит № 9855386 від 17.03.2025, укладеного із ТОВ «Мілоан».
Права вимоги кредиторів за зазначеними вище договорами у зв`язку з невиконанням позичальником обов`язку з повернення позичених грошових коштів, як стверджує позивач, було передано ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договорами факторингу відповідно № 27/03/25 від 27.03.2025 (щодо права вимоги ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором надання коштів у кредит № 71523923 від 11.03.2025), № 28102025 від 28.10.2025 (щодо права вимоги ТОВ «Авентус Україна» за кредитним договором № 8843389 від 10.03.2025), № 28072025 від 28.07.2025 (щодо права вимоги ТОВ «Мілоан» за договором про споживчий кредит № 9855386 від 17.03.2025), у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача сукупно 67 488,00 грн, у тому числі: за договором надання коштів у кредит № 71523923 – у розмірі 23 100,00 грн (з них: 7000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 1050,00 грн заборгованості за нарахованими процентами, 14 000,00 грн заборгованості за пенею, 1050,00 грн заборгованості за комісією); за кредитним договором № 8843389 – у розмірі 31 278,00 грн (з них: 7800,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 9360,00 грн заборгованості за нарахованими процентами, 14 118,00 грн заборгованості за штрафами), за договором про споживчий кредит № 9855386 від 17.03.2025 – у розмірі 13 110,00 грн (з них: 3000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 750,00 грн заборгованості за комісією за надання кредиту, 3360,00 грн заборгованості за комісією за обслуговування кредиту, 6000,00 грн заборгованості за неустойкою, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати.
Ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області Турчин-Кукаріної І.В. від 17.03.2026 позовну заяву представниці позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» залишено без руху та надано строк на усунення недоліків заяви.
20.03.2026 представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Шаткун Денис Олександрович у строки встановлені судом подав заяву про усунення недоліків, зазначених в ухвалі Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 17.03.2026.
Ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 25.03.2026 провадження у справі відкрито, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу призначено до розгляду по суті, встановлено учасникам строк для подання заяв по суті справи, клопотання представника позивача задоволено, витребувано від АТ «Універсал Банк» відповідні відомості.
Надіслані відповідачу копії ухвали суду про відкриття провадження та призначення справи до розгляду та позовної заяви з додатками повернулись на адресу суду 14.04.2026 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи судом. 
10.04.2026 від АТ «Універсал Банк» надійшли витребувані судом відомості.
У судове засідання 17.06.2026 учасники справи не з`явились, заяв чи клопотань до суду не надходило. Надіслана відповідачу судова повістка про виклик до суду на 17.06.2026 повернулась на адресу суду 29.05.2026 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи судом.
Із урахуванням поданого у позовній заяві клопотання позивача про розгляд справи у відсутності представника позивача, а також заяви про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи, на підставі положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі поданих сторонами доказів та постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
З урахуванням фактичних обставин справи, змісту позовних вимог, позицій сторін та їх представників, викладених у заявах по суті справи, наявних у матеріалах справи, суд доходить висновку про наявність такого, що підлягає судовому розгляду, спору між сторонами, що виник з відносин договорів кредиту, позики та договорів факторингу.
При вирішенні питання про наявність підстав для стягнення з відповідача грошових коштів, зазначених у позові, суд, оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши правову позицію сторін, висловлену у наявних у справі заявах по суті справи (у позові), виходячи із змісту спірних правовідносин, встановив такі фактичні обставини справи.
1. Стосовно вимоги про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за договором надання коштів у кредит № 71523923 – у розмірі 23 100,00 грн, з них: 7000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 1050,00 грн заборгованості за нарахованими процентами, 14 000,00 грн заборгованості за пенею, 1050,00 грн заборгованості за комісією за надання кредиту.
11.03.2025 між ОСОБА_1 як позичальником та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» як кредитодавцем укладено договір надання коштів у кредит № 71523923 в електронній формі з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 41217 (а.с. 8-15), за умовами якого кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту (п. 2.1 договору).
Відповідно до пункту 2.1 зазначеного договору, сума кредиту становить 7000,00 грн, строк кредитування – 30 днів, процентна ставка (фіксована) становить 0,500% на день, комісія за надання кредиту – 15,00% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 1050,00 грн, датою надання кредиту є 11.03.2025, датою повернення кредиту є 09.04.2025.
Відповідно до п. 6.1 договору надання коштів у кредит № 71523923 від 11.03.2025, проценти за цим договором нараховуються на суму кредиту (його залишок), виходячи із строку фактичного користування кредитом, за кожен день (календарну дату) користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення заборгованості за договором. 
Згідно з п. 6.2 договору надання коштів у кредит № 71523923 від 11.03.2025, за надання кредиту позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту, яка нараховується в день надання кредиту та підлягає сплаті позичальником в останній день користування кредитом відповідно до п. 2.2. договору.
Згідно з долученою позивачем копією довідки за вих. № КД-000103892 від 08.01.2026, виданої ТОВ «ФК «Фінекспрес» (а.с. 16), на виконання умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між ТОВ «ФК «Фінекспрес» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», було здійснено платіжну операцію: 11.03.2025 на суму 7000,00 грн, отримувач: ОСОБА_2 на карту № НОМЕР_2 . Номер платіжної картки відповідає номеру, зазначеному відповідачем при підписанні кредитного договору.
У зв`язку з невиконанням позичальником своїх обов`язків, взятих на себе за договором надання коштів у кредит № 71523923 від 11.03.2025, право вимоги за зазначеним договором до позичальника як боржника передано від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до позивача – ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 (а.с. 17-18).
Як передбачено зазначеним договором факторингу, а саме пунктом 1.1. договору, за цим договором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» як клієнт зобов`язується відступити факторові ТОВ «ФК «ЄАПБ», права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов?язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.
Відповідно до п. 1.2. договору факторингу, перехід від клієнта ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до фактора ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. В день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно реєстру боржників в електронному виді за формою, наведеною у додатку № 5 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді (додаток № 3). 
25.07.2025 сторонами зазначеного вище договору факторингу укладено додаткову угоду № 6 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 (а.с. 19), відповідно до якої Сторони дійшли додаткової згоди про передачу прав вимоги за договором факторингу згідно реєстру боржників № 9 від 25.07.2025, реєстру боржників № 10 від 25.07.2025. Відповідно до п. 6 зазначеної додаткової угоди № 6, вона є в невід`ємною частиною договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025. Як вбачається із акту прийому передачі реєстру боржників № 10 від 25.07.2025, за договором факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 (а.с. 20), клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 10 від 25.07.2025 кількістю 6945, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, від клієнта ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до фактора ТОВ «ФК «ЄАПБ» переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Зазначений акт підписано сторонами договору факторингу, а саме ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ». З наявного у справі на аркуші 22 Витягу з реєстру боржників № 10 від 25.07.2025 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 вбачається, що за актом прийому-передачі реєстру боржників № 10 від 25.07.2025 передано права вимоги відносно ОСОБА_1 (РНОКПП боржника: НОМЕР_1 ) за кредитним договором № 71523923 з основною сумою боргу 7000,00 грн, сумою заборгованості за процентами – 1050,00 грн, сумою заборгованості за пенею – 14 000,00 грн сумою заборгованості за комісією – 1050,00 грн.
У цивільному процесі кожна сторона спору доводить ті обставини, про які стверджує. У матеріалах справи відсутні належні, достовірні, допустимі, достатні докази виконання відповідачем обов`язку з повернення позичених грошових коштів первинному кредитору або фактору, відтак, виходячи із розподілу обов`язку доказування, розглядаючи справу за наявними матеріалами, суд вважає обов`язок позичальника повернути позичені грошові кошти невиконаним.
Перевіряючи правильність розрахунку заявлених до стягнення сум у розмірі 7000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 1050,00 грн заборгованості за процентами, суд, враховуючи положення розділів 2, 6 договору, здійснив відповідні перерахунки за формулою: сума процентів за користування кредитом = 7000/100х0,500х30 = 1050,00 грн, та встановив, що заявлена до стягнення сума заборгованості за процентами відповідає умовам договору.
Суд зауважує, що відповідач не спростував наведеного у позові розрахунку.
Також, при вирішенні справи суд не встановив невідповідності обумовленої та узгодженої у договорі одноразової комісії за надання кредиту в розмірі 1050,00 грн вимогам Закону України «Про споживче кредитування», яким передбачено можливість стягнення відповідних комісій.
Відтак, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за основною сумою боргу, заборгованості за процентами, одноразової комісії за надання кредиту – підлягають задоволенню.
Щодо стягнення заборгованості за пенею за договором надання коштів у кредит № 71523923 від 11.03.2025 у розмірі 14 000,00 грн суд ураховує, що 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє дотепер.
Відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Оскільки прострочення відповідачем ОСОБА_1 виконання грошового зобов`язання зі сплати кредиту виникло у період дії в Україні воєнного стану, то з відповідача не підлягає стягненню заборгованість за пенею за договором надання коштів у кредит № 71523923 від 11.03.2025 у розмірі 14 000,00 грн, відтак, в цій частині позов не підлягає задоволенню.
За встановлених обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову щодо вимог до відповідача, які виникли на підставі договору надання коштів у кредит № 71523923 від 11.03.2025 в розмірі 9100,00 грн, з яких 7000,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу (за тілом кредиту), 1050,00 грн становить заборгованість за нарахованими процентами, 1050,00 грн становить заборгованість за комісією за надання кредиту.
2. Стосовно вимоги про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за договором № 8843389 про надання споживчого кредиту від 10.03.2025 в розмірі 31 278,00 грн, з них: 7800,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 9360,00 грн заборгованості за процентами, 14 118,00 грн заборгованості за штрафами.
Суд встановив, що 10.03.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 8843389 про надання споживчого кредиту (а.с. 33-43), який було підписано електронним підписом відповідача, що відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора «А1110», який було надіслано на номер мобільного телефону ОСОБА_1 .
Згідно з п. 1.2 договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Як вбачається із п. 1.3 договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 7800,00 грн, тип кредиту – кредит, строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є додатком № 1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.
Відповідно до положень п. 1.5.1, 1.5.2 договору тип процентної ставки – фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору. Знижена процентна ставка становить 0,95% в день та застосовується відповідно до наступних умов, зокрема якщо споживач до 09.04.2025 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 1.6 Договору).
Як вбачається із п. 2.1, 2.5 договору, сторони погодили, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 . Кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом.
Відповідно до п. 3.1 договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним (п. 9.2 договору).
Згідно з п. 9.8 договору, підписуючи цей договір, споживач підтвердив, зокрема що: перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»; б) вказана в ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна», що розміщені на веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.
Договір був підписаний електронним підписом відповідача 10.03.2025 о 10:13:09 год одноразовим ідентифікатором «А1110» (п. 10 договору).
На виконання ухвали Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 25.03.2026 представник АТ «Універсал Банк» надав витребувану інформацію, з якої вбачається, що 10.03.2025 на картковий рахунок № НОМЕР_3 , належний ОСОБА_1 , відбулось зарахування коштів у сумі 7800,00 грн.
Відтак, первісний кредитор ТОВ «Авентус Україна» зобов`язання перед ОСОБА_1 , взяті на себе за договором № 8843389 про надання споживчого кредиту від 10.03.2025, виконав у повному обсязі, грошові кошти у сумі 7800,00 грн було передано відповідачу у власність шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача.
Право вимоги кредитора за зазначеним вище договором № 8843389 про надання споживчого кредиту від 10.03.2025 у зв`язку з невиконанням позичальником обов`язку з повернення позичених грошових коштів передано ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором факторингу № 28102025 від 28.10.2025 (а.с. 52-53), відповідно до умов п. 1.1. якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» як фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта ТОВ «Авентус Україна» за плату, а ТОВ «Авентус Україна» як клієнт відступає факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до п. 1.2. договору факторингу, перехід від клієнта ТОВ «Авентус Україна» до фактора ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. В день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно реєстру боржників в електронному виді за формою, наведеною у додатку № 4 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді (додаток № 5). Наступне відступлення фактором права грошової вимоги за цим договором до третіх осіб допускається (п. 1.4. договору). Права вимоги вважаються прийнятими фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним акта прийому-передачі реєстру боржників (додаток № 2 до договору) (п. 1.6. договору).
Грошові кошти від ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ТОВ «Авентус Україна» перераховано в якості оплати за договором факторингу № 28102025 від 28.10.2025 в сумі 6 020 157,62 грн 31.10.2025, як визначено п. 3.3 договору факторингу (а.с. 55).
У матеріалах справи наявні відомості про приймання-передачу реєстру прав вимог за договором факторингу № 28102025 від 28.10.2025 від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 54), а також витяг з реєстру боржників № 2 від 28.10.2025 (додатку до договору факторингу № 28102025 від 28.10.2025) із зазначенням персональних даних ОСОБА_1 як позичальника за кредитним договором, номера договору кредиту, суми заборгованості (а.с. 56).
У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем його обов`язку з повернення позичених грошових коштів в сумі 7800,00 грн первісному кредитору або фактору, тому, розглядаючи справу за наявними матеріалами, суд вважає відповідний обов`язок позичальника повернути грошові кошти кредитору чи фактору за основною сумою боргу (за тілом кредиту) не виконаним.
Перевіряючи правильність розрахунку заявленої до стягнення суми за нарахованими процентами у розмірі 9360,00 грн за договором № 8843389 про надання споживчого кредиту, враховуючи положення пунктів 1.3., 1.4., 1.5. договору, застосувавши до договору процентну ставку у розмірі 1% від суми кредиту за кожен день користування кредитом протягом 120 днів строку кредитування, суд здійснив відповідні перерахунки за формулою: сума процентів за користування позикою = 7800/100х1х120 = 9360,00 грн, та встановив, що заявлена до стягнення сума заборгованості за процентами відповідає умовам договору.
Разом з тим, оскільки прострочення відповідачем ОСОБА_1 виконання грошового зобов`язання зі сплати кредиту виникло у період дії в Україні воєнного стану, то з відповідача не підлягає стягненню заборгованість за пенею та штрафами в розмірі 14 118,00 грн, відтак, в цій частині позов не підлягає задоволенню.
За встановлених обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову щодо вимог до відповідача, які виникли на підставі договору № 8843389 про надання споживчого кредиту від 10.03.2025 в розмірі 17 160,00 грн, з яких: 7800,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу (за тілом кредиту), 9360,00 грн становить заборгованість за нарахованими процентами.
3. Стосовно вимоги про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за договором про споживчий кредит № 9855386 від 17.03.2025 в розмірі 13 110,00 грн, з них: 3000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 750,00 грн заборгованості за комісією за надання кредиту, 3360,00 грн заборгованості за комісією за обслуговування кредиту, 6000,00 грн заборгованості за неустойкою.
Суд встановив, що 17.03.2025 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 9855386 (а.с. 62-67), який було підписано ОСОБА_1 з використанням електронного цифрового підпису позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 230182, за умовами п. 1.1. якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 1.2. договору у кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит.
Сторонами договору в його п. 1.2. обумовлено суму кредиту в розмірі 3000,00 грн, строк кредитування тривалістю 345 днів з 17.03.2025, встановлено, що позичальник має повернути кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 25.02.2026, денна процентна ставка складає 0,97% (п. 1.5 договору), комісія за надання кредиту нараховується одноразово і становить 750,00 грн (п. 1.5.1 договору), комісія за обслуговування кредиту за весь строк кредитування становить 9240,00 грн (п. 1.5.2 договору), проценти за користування кредитом першого розрахункового періоду розраховуються за ставкою 0,0010% річних на фактичну заборгованість за кредитом, проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування розраховуються за ставкою 0,0010% річних на фактичну заборгованість за кредитом (п. 1.5.3., 1.5.4 договору); кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_2 (п. 2.1. договору).
Як вбачається з копії платіжного доручення № 149876593 від 17.03.2025 (а.с. 74), ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3000,00 грн, призначення платежу: кошти згідно договору 9855386.
Права вимоги кредитора за зазначеним вище договором про споживчий кредит № 9855386 від 17.03.2025 у зв`язку з невиконанням позичальником обов`язку з повернення позичених грошових коштів передано ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором факторингу № 28072025 від 28.07.2025 (а.с. 76-77), відповідно до умов п. 1.1. якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» як фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта ТОВ «Мілоан» за плату, а ТОВ «Мілоан» як клієнт відступає факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання по кредиту, комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості), неустойку (штраф, пеня) та/або проценти за порушення грошового зобов`язання та інші платежі (за наявності), право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до п. 1.2. договору факторингу, перехід від клієнта ТОВ «Мілоан» до фактора ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. В день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно реєстру боржників в електронному виді за формою, наведеною у додатку № 4 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді (додаток № 5). Наступне відступлення фактором права грошової вимоги за цим договором до третіх осіб допускається (п. 1.4. договору). Права вимоги вважаються прийнятими фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним акта прийому-передачі реєстру боржників (додаток № 2) (п. 1.6. договору).
У матеріалах справи наявні відомості про приймання-передачу реєстру прав вимог за договором факторингу № 28072025 від 28.07.2025 від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 78), витяг з реєстру боржників № 2 від 28.07.2025 (додатку до договору факторингу № 28072025 від 28.07.2025) із зазначенням персональних даних ОСОБА_1 як позичальника за кредитним договором, номера договору кредиту, суми заборгованості — 13 110,00 грн (а.с. 81).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 9855386 від 17.03.2025, відповідач не здійснював жодних оплат заборгованості за зазначеним договором (а.с. 75).
У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем його обов`язку з повернення позичених грошових коштів за кредитним договором № 9855386 від 17.03.2025 в сумі 3000,00 грн первісному кредитору або фактору, тому, розглядаючи справу за наявними матеріалами, суд вважає відповідний обов`язок позичальника повернути грошові кошти кредитору чи фактору за основною сумою боргу (за тілом кредиту) не виконаним.
Також, на підставі п. 1.5.1 договору про споживчий кредит № 9855386 від 17.03.2025, суд вважає належною до стягнення заборгованість за комісією за надання кредиту в розмірі 750,00 грн, визначену та узгоджену сторонами у п. 1.5.1 договору як таку, що підлягає стягненню одноразово та як зазначено у розділі «Терміни та визначення» договору, яка підлягає сплаті позичальником за підготовку, організацію та надання кредитодавцем фінансової послуги (кредиту).
Щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісією за обслуговування кредиту в розмірі 3360,00 грн за кредитним договором № 9855386 від 17.03.2025 суд зазначає таке.
Як вбачається із розділу «Терміни та визначення» зазначеного договору, комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) - встановлена п.1.5.2 цього Договору винагорода за обслуговуванням кредиту (кредитної заборгованості) Кредитодавцем протягом всього строку кредитування, що включає цілодобове надання Позичальнику актуальної облікової інформації шляхом розміщення її в особистому кабінеті Позичальника, зокрема про розмір нарахованої та сплаченої заборгованості за цим Договором, її складові, розрахунок поточного платежу, розрахунок суми для повного погашення заборгованості, графік платежів, негайне оновлення інформації при настанні змін, цілодобове забезпечення можливості через особистий кабінет здійснювати миттєвий безкоштовний для Позичальника переказ з автоматичним додаванням всіх необхідних реквізитів для погашення заборгованості за цим Договором, надсилання Позичальнику текстових повідомлень з нагадуваннями про дати платежів, інформування про зарахування платежів, згенеровані одноразові ідентифікатори/паролі, інші сервісні повідомлення, консультування та надання інформації з питань пов?язаних з обслуговуванням кредиту та виконанням цього Договору службами підтримки Кредитодавця, тощо, яка нараховується Кредитодавцем та сплачується Позичальником за кожний визначений Графіком платежів розрахунковий період (крім останнього). 
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом – витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі – Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, – щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит до загальних витрат за споживчим кредитом, тобто витрат споживача, включають проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо можливості встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує платність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
За змістом частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
З урахуванням зазначеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).
У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19 вказано, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». 
Схожі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.09.2022 у справі № 755/11636/21, від 08.02.2023 у справі № 168/349/20 та інших, а у подальшому також підтримано й у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 у справі № 204/224/21, згідно якої якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Позивачем не долучено доказів, які підтверджують отримання ОСОБА_1 послуг, перелічених у кредитному договорі № 9855386 від 17.03.2025, або інших послуг, надання яких забезпечувалося кредитодавцем.
Відтак, оскільки ОСОБА_1 було встановлено комісію за послуги кредитодавця, однак позивач не надав доказів отримання відповідачем таких послуг, положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту у відповідних розрахункових періодах є нікчемними.
Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції викладеній в Постанові від 13.07.2022 Великої Палати Верховного Суду у справі № 496/3134/19.
Принципи добросовісності, розумності та справедливості є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, ч. 3 ст. 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб.
З урахуванням принципів справедливості та добросовісності, на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією у розмірі 3360,00 грн за кредитним договором № 9855386 від 17.03.2025 є такими, що не відповідають принципам справедливості та добросовісності, а відтак у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Крім цього, оскільки прострочення відповідачем ОСОБА_1 виконання грошового зобов`язання зі сплати кредиту за зазначеним договором виникло у період дії в Україні воєнного стану, то з відповідача не підлягає стягненню заборгованість за неустойкою за кредитним договором № 9855386 від 17.03.2025 в розмірі 6000,00 грн, відтак, в цій частині позов також не підлягає задоволенню.
За встановлених обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову щодо вимог до відповідача, які виникли на підставі укладених між відповідачкою та ТОВ «Мілоан» договору про споживчий кредит № 9855386 від 17.03.2025 – у розмірі 3750,00 грн, з них 3000,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу, 750,00 грн становить заборгованість за комісією за надання кредиту.
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері регламентує Закон України «Про споживче кредитування» від 15.11.2017, який набрав чинності 10.06.2017.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2017, договір про споживчий кредит – вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
За змістом ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2017, договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. 
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування», споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору про споживчий кредит споживач повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг») до закінчення строку, встановленого частиною першою цієї статті.
У матеріалах справи відсутні відомості про відмову споживача від договорів про споживчий кредит.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 Глави 71 ЦК України (позика), якщо інше не встановлено § 2 Глави 71 ЦК України (кредит) і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до вимог ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
На вимогу ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За змістом ст. 1049 ЦК України,  позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
На підставі ст. 1048 ЦК України,  позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.  У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми позичених коштів в будь-який час.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ст. 1079 ЦК України). 
Виконання боржником грошової вимоги факторові звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом (ст. 1082 ЦК України). За змістом ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
На підставі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні, оціненими кожен по окремості, а також у сукупності та взаємозв`язку, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального права, з дотриманням вимог процесуального права, суд дійшов висновку про те, що майнові права позивача підлягають захисту в судовому порядку, позов підлягає частковому задоволенню, а порушене право відновленню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача сукупно 30 010,00 грн, у тому числі: за договором надання коштів у кредит № 71523923 від 11.03.2025 – в розмірі 9100,00 грн (з них 7000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 1050,00 грн заборгованості за нарахованими процентами, 1050,00 грн заборгованості за комісією); за договором № 8843389 про надання споживчого кредиту від 10.03.2025 – в розмірі 17 160,00 грн (з них 7800,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 9360,00 грн заборгованості за нарахованими процентами); за договором про споживчий кредит № 9855386 від 17.03.2025 – у розмірі 3750,00 грн (з них 3000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 750,00 грн заборгованості за комісією за надання кредиту).
Щодо питання про розподіл судових витрат, яке підлягає вирішенню відповідно до ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення, то на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1479,87 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (30 010,00 / 67 488,00 х 3328 = 1479,87 грн). 
На підставі наведеного та керуючись статтями 41, 55 Конституції України, статтями 15, 16, 205, 207, 525-530, 610, 626, 628, 629, 638, 639, 1046-1050, 1054-1056-1, 1077-1086 Цивільного кодексу України, статтями 1, 13-15, 19 Закону України «Про споживче кредитування», статтями 2, 4, 5, 12, 13, 76-84, 89, 141, 247, 258, 259, 263-268, 281-289, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, –
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 30 010 (тридцять тисяч десять) гривень 00 копійок заборгованості за кредитними договорами, у тому числі: за договором надання коштів у кредит № 71523923 від 11.03.2025 – в розмірі 9100 (дев`ять тисяч сто) гривень 00 копійок (з них 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок заборгованості за основною сумою боргу, 1050 (одна тисяча п`ятдесят) гривень 00 копійок заборгованості за процентами, 1050 (одна тисяча п`ятдесят) гривень 00 копійок заборгованості за комісією); за договором № 8843389 про надання споживчого кредиту від 10.03.2025 – в розмірі 17 160 (сімнадцять тисяч сто шістдесят) гривень 00 копійок (з них 7800 (сім тисяч вісімсот) гривень 00 копійок заборгованості за основною сумою боргу, 9360 (дев`ять тисяч триста шістдесят) гривень 00 копійок заборгованості за процентами); за договором про споживчий кредит № 9855386 від 17.03.2025 – у розмірі 3750 (три тисячі сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок (з них 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок заборгованості за основною сумою боргу, 750 (сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок заборгованості за комісією за надання кредиту).
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 1479 (одна тисяча чотириста сімдесят дев`ять) гривень 87 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Теофіпольським районним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений в разі пропуску з поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ІКЮО в ЄДРПОУ: 35625014; місцезнаходження: вулиця Лісова, будинок № 2, місто Бровари Броварського району Київської області, 07400).
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Повне рішення суду складено і підписано 17.06.2026.

Головуюча суддя       Турчин-Кукаріна І.В.