Суддя ОСОБА_1 

Справа № 644/11208/24 
Провадження № 1-кп/644/319/26 
09.06.2026

ВИРОК
Іменем України

09 червня 2026 року          м.Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі головуючої судді ОСОБА_1 , 
За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 
захисників ОСОБА_4 ОСОБА_5 , 
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 12024220000000916 від 02.08.2024 по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борова Зміївського району Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286-1, ч. 1 ст. 135 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обставини кримінальних правопорушень.
ОСОБА_6 01.08.2024, близько 22 години 40 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог п. 2.9 а) ПДР України, згідно з яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, керував технічно справним автомобілем «ВАЗ-21150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , та рухався по пр. Індустріальному зі сторони пр. Олександрівського в напрямку вул. Франтішка Крала у м. Харкові.
Під час руху по вказаній автодорозі, проїжджаючи поблизу будинку №50, ОСОБА_6 , діючи необережно, не обрав безпечну швидкість руху та прийоми керування автомобілем, не врахував дорожню обстановку, своєчасно не вжив заходів для екстреного гальмування, чим порушив вимоги п. 12.3 ПДР України, яким передбачено: «У випадку виникнення небезпеки для руху чи перешкоди, яку водій об`єктивно здатний був виявити, він повинний негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди» та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував на проїзній частині. 
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 загинув на місці події внаслідок отриманих тілесних ушкоджень. Згідно з висновком судово-медичної експертизи №10-12/2558-С/24 від 17.09.2024 за результатами проведеної судово-медичної експертизи, встановлено, що у на трупі ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження, які з`явилися прижиттєво, незадовго до настання смерті, у короткий проміжок часу від ударної, ударно-струсової дії зі значною силою тупих предметів (предмета), індивідуальні властивості травмуючої поверхні яких, в ушкодженнях не відобразились, можливо, в умовах дорожньо - транспортної пригоди, в тому числі при обставинах, вказаних у наданій постанові про призначення судово-медичної експертизи. За ступенем тяжкості, вищевказана сукупна травма тіла носить ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя
Причиною смерті гр. ОСОБА_10 , 1985р.н., стали несумісні з життям множинні травми із залученням кількох ділянок тіла.
Порушення ОСОБА_6 п.12.3. Правил дорожнього руху, в якому зазначено про те, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, виразилось у тому, що ОСОБА_6 керуючи автомобілем «ВАЗ-21150» р.н. НОМЕР_1 рухаючись по проспекту Індустріальному в районі будинку №50, не врахував дорожню обстановку (зокрема відсутність вуличного освітлення в темний час доби), і при виникненні перешкоди для руху, а саме пішохода ОСОБА_10 , який перебував на проїжджій частині дороги, якого він міг виявити, своєчасно не вжив заходи до зниження швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного його об`їзду, скоїв наїзд на пішоходу, що спричинило вищезазначені тяжкі наслідки. 
Крім того, після ДТП ОСОБА_6 з місця події зник, чим порушив вимоги п.п. 2.10 а), б), в), г), ґ), д), е), є) ПДР України.
У судовому засіданні обвинувачений вину в повному обсязі не визнав, зазначив що у 2024 році (наприкінці місяця, точно не пом`ятає якого) він керував автомобілем ВАЗ 2115 та рухався по проспекту Індустріальному з напрямку проспекту Олександрівського. Вулиця була темна, неосвітлена, він їхав зліва по дорозі з одностороннім напрямком руху зі швидкістю не більше 50 км/год. ОСОБА_6 зазначив, що вже збирався повертати вправо до себе до дому, коли відчув удар., вийшов з машини і побачив що збив пішохода. Вийшов з машини і побачив, що людина яку він збив вже мертва, злякався і поїхав. Зазначив, що людину на дорозі не бачив взагалі до удару, щодо пояснень свідка про те, що свідок чув гальмування до удару, зазначив, що цього не було, бо він почав гальмувати після наїзду на пішохода. Також, надав пояснення про характер пошкоджень автомобіля. Після зіткнення зазначив, що вийшов з машини і побачив, що людина яку він збив вже мертва, злякався і поїхав. Але від`їхавши метрів за 800 все ж зупинився і побачив що приїхала швидка, потім знов поїхав, пояснив те, що залишив місце пригоди тим що дуже розхвилювався та злякався. Також підтвердив те, що випив дві банки пива перед тим, як сів за руль, тож дійсно знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Зазначив, що цивільний позов визнає, але наразі, оскільки перебуває під вартою не має можливості відшкодувати шкоду потерпілим. 
Докази, досліджені судом у судовому засіданні. 
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, його вина у його вчиненні повністю доведена зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими під час судового провадження доказами, а саме:
Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 12024220000000916 від 02.08.2024 з якого вбачається, що інформація про крмінальне правопорушення була внесена до ЄРДР на підставі матеріалів правоохоронних, судових та контролюючих державних фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушеньвід 01.08.2025, з якої вбачаєтся, що за адресою пр. Індустріальному в м. Харкові 01.08.2025 приблизно о 22:40 було здійснено наїзд на пішохода ОСОБА_10 , внаслідок чого ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місті, водій покинув місце події.
Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.08.2024 та схемою до нього, складеними старшим слідчим СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 , з якого, зокрема вбачається та описано розташування трупа ОСОБА_10 , осипу скла та інші зафіксовані обставини місця пригоди.
Постановою слідчого ВРЗуСТ СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 02.08.2024, згідно з якою було визнано речовими доказами лівий спортивний кросівок та номерний знак НОМЕР_1 .
Протоколом огляду транспортного засобу від 02.08.2024, згідно з яким було оглянуто автомобіль ВАЗ 21150, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та встановлено, зокрема, візуальні пошкодження автомобіля – деформація капоту справа, пошкодження лобового скла справа, пошкодження передньої правої фари та протитуманої фари. Також оглядом встановлено, що на даху автомобіля з правого боку між передніми та задніми дверима було виявлено нашарування речовини бурого кольору приблизно, на багажнику справа було виявлено речовину бурого кольору розміром, зі стойки на дверях водія було виявлено речовину бурого кольору 0,5 м на 0,2 м. з фототаблицями до нього.
Постановою слідчого ВРЗуСТ СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 02.08.2024, згідно з якою було визнано речовими доказами змиви речовин з автомобіля ВАЗ 21150 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Постановою слідчого ВРЗуСТ СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 02.08.2024, згідно з якою було визнано речовими доказами змиви речовин із внутрішньої ручки автомобіля, з важеля (ричага) перемикання передач речовин з автомобіля ВАЗ 21150 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 про призначення судово-медичної експертизи від 02.08.2024.
Висновком експерта №10-12/2558-С/24 від 17.09.2024 за результатами проведеної судово-медичної експертизи, згідно якого, з урахуванням результатів лабораторних досліджень, відомих обставин справи та у відповідь на поставлені питання, встановлено, що у на трупі ОСОБА_10 виявлені наступні ушкодження: 
голови: припухлість мяких тканини в правій потиличній ділянці, синець на верхній повіці лівого ока, крововилив в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішній поверхні, перелом кісток основи черепу справа, крововиливи під м`які мозкові оболонки головного мозку в потиличних частках та на базальній поверхні мигдалин мозочка;
тулуба: садна на спині справа, на правій сідниці та в проекції правої ключиці, крововиливи в прикореневій зоні легенів;
кінцівок: садна на лівому плечі, рана в проекції лівого ліктьового суглобу та на лівій гомілці, синці на гомілках, великоуламковий перелом лівої плечової кістки, великоуламковий перелом дрібно та великогомілкових лівої гомілки в середній третині великоуламковий перелом правої великогомілкової кістки в середній третині, забій м`яких тканин лівої гомілки.
Вказані ушкодження з`явилися прижиттєво, незадовго до настання смерті, у короткий проміжок часу від ударної, ударно-струсової дії зі значною силою тупих предметів (предмета), індивідуальні властивості травмуючої поверхні яких, в ушкодженнях не відобразились, можливо, в умовах дорожньо - транспортної пригоди, в тому числі при обставинах, вказаних у наданій постанові про призначення судово-медичної експертизи.
Причиною смерті гр. ОСОБА_10 , 1985р.н., стали несумісні з життям множинні травми із залученням кількох ділянок тіла. 
Висновком експерта №13/1104-С/24 від 02.08.2024, згідно якого на підставі судово-медичної експертизи гістологічних препаратів із доставлених шматочків внутрішніх органів від трупа ОСОБА_10 , 1985 р.н., чол., встановлені такі зміни - №1 У ушкодженій поперечно-смугастій м`язовій тканині з жировою – з зони перелому кісток лівої гомілки – значні дифузнф крововиливи з бурої маси еритроцитівз невеликою кількістю тонких ниток фібрину, без клітинної реакції. Спазм артерій. №2 У пошкодженій поперечно-смугастій м`язовій тканині з жировою – з зони перелому правої велькогомілкової кістки – значні дифузні крововиливи з бурої маси еритроцитів з невеликою кількістю тонких ниток фібрину, без клітинної реакції. Спазм аретрій. №3 У фіброзній ушкодженій тканині м`яких покривів головиз правої потиличної ділянки – масивний крововилив з бурої маси еритроцитів з тонкими нитками фібрину, клітинна реакція не виявлена. Спазм артерій. №4 Значний крововилив з блідих чітких еритроцитів з тонкими нитками фібрину у ушкоджених, фрагментованих м`яких мозкових оболонках з правої потиличної частки головного мозку з масою кісткових дрібних відламків у них. У підлеглій речовині мозку – повнокров`я судин венозної сітки, спазм артерій. Навколосудинні муфти крововиливів. Нейрони з тьмяною цитоплазмою. Комбінований набряк. крововиливи у ушкодженій легеневій тканині, еритроцити у просвіті деяких бронхів. Дифузний жировий гепатоз. Нерівномірна гіпертрофія міокарда, навколосудинний фіброз, розростання жирової клітковини. Міокардіодистрофія, венозне повнокров`я внутрішніх органів; навколосудинні крововиливи у головному мозку, комбінований набряк. Хронічний бронхіт. Хронічний фіброзуючий панкреатит.
Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.08.2024, в якому зазначено, що ОСОБА_6 було затримано за адресою м.Харків, вул.Ньютона, 119 – 01.08.2024 о 23-59. 
Повідомленням про підозру від 02.08.2024.
Лікарським свідоцтвом про смерть №10-12/2558-с/24 від 02.08.2024, з якого вбачається, що причиною смерті ОСОБА_10 є травмування пішохода при зіткненні з легковим автомобілем.
Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2173 від 02.08.2024, з якого вбачається, що ОСОБА_6 02.08.2024 о 01 годині 30 хвилин перебував у стані алкогольного сп`яніння. Обстеження проведено за допомогою спеціального технічного засобу «Алкофор 307» № a2201100148. Результат огляду 0,86 %. За результатами лабораторних тестів виявлено етанол в концентрації 1,45% (сеча) та 1,16% (кров). 
Висновком експерта № 16/16003-Дм/24 від 20.09.2024, з якого вбачається, що в крові та в сечі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлений етиловий спирт в кількості: в крові – 1,22 проміле алкоголю, в сечі – 1,27 проміле алкоголю; метиловий, ізопропіловий, н-пропіловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти не виявлені. В сечі барбітурати, морфін, кодеїн, діонін, папаверин, промедол, стрихнін, атропін, гіосциамін, скополамін, кокаїн, пахикарпін, кофеїн, димедрол, ефедрон, ефедрин, опій, похідні піразолону, 1,4 – бенздіазипину та фенотіазіну не виявлені.
Постановою слідчого ВРЗуСТ ГУНП в Харківській області від 02.08.2024 про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання.
Постановою прокурора Харківської обласної прокуратури від 08.08.2024 про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи.
Протоколом отримання зразків для експертизи від 15.08.2024.
Постановою слідчого ВРЗуСТ ГУНП в Харківській області від 15.08.2024 про визнання речовими доказами від 15.08.2024.
Постановою слідчого ВРЗуСТ ГУНП в Харківській області від 16.08.2024 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи.
Висновком експерта № СЕ-19/121-24/23860БД від 27.11.2024, з якого вбачається, що генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин з ядрами, виявлених на змиві з керма автомобіля (об`єкт №2), збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка букального епітелію підозрюваного гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт №1). Ймовірність походження даного ДНК-профілю від підозрюваного гр. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт №1), становить не менше ніж 99,99999999%. Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на змиві з важеляперемикання передач (об`єкт №3), є змішаними, містять генетичні ознаки більш, ніж однієї особи і можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем. Генетичні ознаки особи, яка домінує у змішаних генетичних ознаках клітин з ядрами, виявлених на змиві з важеля перемикання передач (об`єкт №3), збігаються з генетичними ознаками, виявлених на змиві з керма автомобіля (об`єкт №2), та з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка букального епітелію підозрюваного гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт №1).
Постановою слідчого ВРЗуСТ ГУНП в Харківській області від 22.08.2024 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи від 22.08.2024.
Висновком експерта № СЕ-19/121-24/24503-БД від 15.11.2024, яким встановлено ознаки (ДНК-профіль) зразка крові трупу гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (об`єкт №1) (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові та клітин з ядрами, виявлених на змивах з кришки багажника автомобіля (об`єкт№4), з даху автомобіля (об`єкт №6), та клітин з ядрами, виявлених на змиві з даху автомобіля (об`єкт №7), збігаються між собою та з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка крові трупу гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт №1).
Постановою слідчого ВРЗуСТ ГУНП в Харківській області від 02.09.2024 про призначення автотехнічної експертизи (технічний стан).
Висновком експерта № 7010 від 25.10.2024, з якого вбачається, що на момент експертного огляду та до моменту виникнення дорожньо-транспортної пригоди робоча гальмова система та рульове керування автомобіля ВАЗ-21150, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконували свої функції та знаходилися у працездатному стані. На момент експертного огляду ходова частина автомобіля ВАЗ-21150, реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходилась в технічно несправному, але в працездатному стані. Технічно несправний  стан ходової частини автомобіля ВАЗ-21150, реєстраційний номер НОМЕР_1 , полягає у встановленні на задній вісі шин різних моделей, що не відповідає вимогам п. 31.4, п.п. 31.4.5 «а», «г» Правил дорожнього руху України. Дана несправність виникла до моменту ДТП. Дану несправність водій автомобіля ВАЗ-21150, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 міг виявити до дорожньо-транспортної пригоди. До дорожньо-транспортної пригоди ходова частина автомобіля ВАЗ-21150, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконувала свої функції та знаходилась у працездатному стані.
Постановою слідчого ВРЗуСТ ГУНП в Харківській області від 03.09.2024 про призначення комплексної судово-медичної та автотехнічної, медико-криміналістичної експертизи.
Постановою слідчого ВРЗуСТ ГУНП в Харківській області від 10.09.2024 про призначення судово-токсикологічної експертизи від 10.09.2024.
Висновком експерта №16/16003-Дм/24 від 20.09.2024, з якого вбачається, що в крові та сечі ОСОБА_6 виявлений етиловий спирт в кількості: в крові – 1,22 ‰ алкоголю, в сечі – 1,27 ‰ алкоголю; метиловий, ізопропіловий, н-пропіловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти не виявлені. В сечі ОСОБА_6 барбітурати, морфін, кодеїн, діонін, папаверин, промедол, стрихнін, атропін, гіосциамін, скополамін, кокаїн, пахикарпін, кофеїн, димедрол, ефедрон, ефедрин, опій, похідні піразолону, 1,4 –бенздіазипіну та фенотіазіну не виявлені.
Висновком експерта № 17-273-МК/08-205/24 від 22.10.2024 згідно якого, враховуючи відомі дані з матеріалів кримінального провадження, а також результати раніше проведених експертиз, можна вважати, що встановлені пошкодження на предметах одягу та взутті трупа ОСОБА_10 , вірогідніше за все, утворились в умовах дорожньо-транспортної події при наїзді рухомого транспортного засобу на пішохода. В момент первинного контакту, з рухомим транспортним засобом, беручи до уваги вище вказані пошкодження на предметах одягу та взутті, виявленні тілесні ушкодження при судово-медичній експертизі, з більшою ймовірністю, пішохід
 ОСОБА_10 , знаходився у вертикальному положенні або близькому до нього і контактував переважно задньою поверхнею тіла.
Висновком експерта № 08-205/2024/7209/7210 від 18.11.2024, з якого вбачається, що на трупі ОСОБА_10 були виявлені ознаки сукупної тупої травми тіла:
-голови: закрита черепно-мозкова травма у вигляді перелому кісток основи черепа праворуч, крововиливів під м`які мозкові оболонки головного мозку в потиличних частках та на базальній поверхні мигдалин мозочка, крововиливів в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні та осередка травматичної припухлості в потиличній ділянці праворуч; синець на верхній повіці лівого ока;
-тулуба: ділянка осадження в поперековій ділянці праворуч з розповсюдженням на праву сідницю, садна в проекції правої ключиці, крововиливи в прикореневі ділянки легень;
-кінцівок: садна на лівому плечі, забійні рани в проекції лівого ліктьового суглобу та на лівій гомілці, синці на обох гомілках, відкритий великоуламковий перелом лівої плечової кістки; відкриті великоуламкові переломи дрібно- та великогомілкової кісток лівої гомілки в середній третині; закритий великоуламковий перелом правої великогомілкової кістки в середній третині, забій м`яких тканин лівої гомілки. Вказані ушкодження з`явилися за життя, незадовго до настання смерті, у короткий проміжок часу та швидкій послідовності від дії тупих предметів зі значною силою за механізмом удару, удару-струсу, ковзання-тертя, індивідуальні властивості поверхонь які травмували в ушкодженнях не відобразились, що могло мати місце в умовах дорожньо-транспортної пригоди, при обставинах, вказаних у постанові про призначення комплексної судово- медичної, судово-автотехнічної та медико-криміналістичної експертизи. Причиною смерті гр. ОСОБА_10 стала сукупна тупа травма тіла, що виникла за єдиним механізмом. За ступенем тяжкості, вищевказана сукупна травма тіла носить ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (згідно п.п. 2.1.З., 4.8. «Правил визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.95 р.). Між спричиненими ОСОБА_10 тілесними ушкодженнями та настанням його смерті є причинний зв`язок.
-в момент первинного контакту постраждалий ОСОБА_10 знаходився в стані кроку з опорою на обидві кінцівки, встановити чи стояв пішохід чи рухався в момент удару не представляється можливим. 
Протоколом проведення слідчого експерименту від 21.11.2024. 
Постановою слідчого ВРЗуСТ ГУНП в Харківській області від 22.11.2024 про призначення судової транспортно-трасологічної експертизи.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 04.12.2024 в якому встановлювався темп руху пішохода. 
Постановою слідчого ВРЗуСТ ГУНП в Харківській області від 04.12.2024 про призначення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 04.12.2024.
Висновком експертів № 10790/10791 від 27.11.2024 (експерти ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ) за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, відповідно до якого місце наїзду автомобіля ВАЗ 21150 р.н. НОМЕР_1 на ОСОБА_10 розташовувалось в межах слідів гальмування до ближньої межі початку утворення осипу скла, розміром 9,8x3,1 м. З причин, вказаних в дослідницькі частиш висновку, встановити експертним шляхом фактичне розташування місця наїзду автомобіля ВАЗ 21150 р.н. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_10 з розмірними характеристиками, відносно меж проїзної частини, з технічної точки зору, не представляється можливим. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ВАЗ 21150 р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 12.2, 12.3, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України.
При заданих в постанові про призначення даної експертизи вихідних даних, в даній
дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ВАЗ 21150 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 при максимально-допустимій швидкості руху в населеному пункті
(50 км/год) мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_10 
шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування, тобто шляхом виконання ним
вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких
перешкод технічного характеру.
В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ 21150
р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху
України та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної
дорожньо-транспортної пригоди. Якщо водій автомобіля ВАЗ 21150 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 рухався зі швидкістю більше максимально-допустимої в населеному пункті (50 км/год), то в даній
дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ 21150 р.н. НОМЕР_1 
 ОСОБА_6 також не відповідали вимогам п.п. 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього
руху України.
Експерт при проведенні зазначеного експертного дослідження, як зазначено в ньому, керувався матеріалами кримінального провадження, зокрема схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.08.2024, висновком експерта №08-205/2024 від 18.11.2024 та всіма іншими матеріалами кримінального провадження. 
В судове засідання були викликані експерти для надання пояснень щодо висновків зазначеної експертизи. 
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_14 відповів на питання учасників щодо проведеної ним експертизи №10790/10791 від 27.11.2024 та зазначив про те, що на експертизу були направлені всі матеріали кримінального провадження, в якості вихідних даних було взято слідчий експеримент за участю свідка від 04.12.2024, зазначив про те, що проводив дослідження за відсутністю відомостей про те, скільки пішохід провів в нерухомому чи рухомому стані до моменту зіткнення, зазначив що момент небезпеки був визначений моментом видимісті пішохода, питання сторони захисту щодо того, яким чином встановлюється видимість пішохода відповідно до існуючих методичних рекомендацій та в експертній практиці назвав незрозумілим, адже встановлював обставини на підставі матеріалів справи. Використання при проведенні слідчого експерименту схожого транспортного засобу замість ідентичного тому, що брав участь в ДТП назвав допустимим, автомобіль ваз 21099, який використовувався як автомобіль-статист у слідчому експерименті від 04.12.2024 є аналогічним до автомобіля який брав участь в ДТП. Також, відповідаючи на питання сторони захисту, зазначив, що на об`єктивну видимість пішохода, характер дій пішохода, гальмівний шлях автомобіля, саме на висновки за його дослідженням впливу не має. 
Також, обвинувачення підтверджується висновком експерта № 11659 від 12.12.2024, з якого вбачається, що місце наїзду автомобіля ВАЗ-21150 р.н. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_10 розташовувалось в межах слідів гальмування до ближньої межі початку утворення осипу скла, розміром 9,8x3,1 м. З причин, вказаних в дослідницькі частині висновку, встановити експертним шляхом фактичне розташування місця наїзду автомобіля ВАЗ-21150 р.н. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_10 з розмірними характеристиками, відносно меж проїзної частини, з технічної точки зору, не представляється можливим. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ВАЗ-21150 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_10 шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування, тобто шляхом виконання ним вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ-21150 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2173 від 04.08.2024, з якого вбачається, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.08.2024 о 01 годині 25 хвилин перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Також, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що працював 01.08.2024 року в екіпажі патрульної поліції, після 23 години стояв в екіпажі на перехресті вул. Байрона та вул. Харківських дивізій, було оголошено план «перехват» в зв`язку із ДТП. Побачив як на великій швидкості рухався автомобіль ВАЗ 2115 в бік вулиці Ньютона, він почав переслідувати цю машину, переслідування тривало близько 2-3 хвилин, машина почала зупинятись та зупинилась біля будинку №119 по вул. Ньютона, автомобіль його екіпажу наздогнав автомобіль ВАЗ 2115, обігнав його, та перешкодив подальшому руху, перекривши рух своїм автомобілем. В автомобілі ВАЗ 2115 знаходився обвинувачений, який вийшов з водійського місця, на задньому сидінні авто знаходилась жінка. Водій автомобіля, в якому свідок впевнено впізнав ОСОБА_6 знаходився, на думку свідка, в стані алкогольного сп`яніння, на машині були сліди дорожньо-транспортної пригоди.
Свідок ОСОБА_16 , також член екіпажу патрульної поліції, який патрулював зі свідком ОСОБА_15 01.08.2024 надав покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_15 щодо обставин зупинки автомобіля ВАЗ 2115, яким керував ОСОБА_6 , а також пояснив, що при зупинці транспотного засобу - автомобіля ВАЗ 2115 на ньому були наявні візуальні сліди ДТП – пошкоджено лобове скло, фара передня, наявні сліди крові на даху автомобіля. 
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 зазначив що в серпні 2024 року проживав на АДРЕСА_3 , був у себе на кухні, близько 23 години почув звук екстреного гальмування та, потім, удару. Відразу взяв ліхтарик та вийшов на вулицю, де на проспекті Індустріальному побачив тіло людини, викликав швидку та залишився на місті події до приїзду поліції. Машину, яка гальмувала не бачив, зазначив що на його думку, за звуком, машина була обладнана системою екстреного гальмування ABS.
Свідок ОСОБА_18 зазначив, що був понятим при проведенні слідчого експерименту 21.11.2024. Пояснив, що знаходився під час слідчого експерименту в автомобілі, який стояв посеред дороги, а статист підходив до автомобіля, відходив від нього, з різних боків і прямо, свідок при цьому зазначав коли саме він бачив чи не бачив статиста. Автомобіль в якому знаходився свідок був ВАЗ чи то 99 чи то 15, точно не пом`ятає, було включене ближнє світло фар, статист був одягнений в темний одяг, погода була мокра та було дуже темно, статиста практично не було видно.
Свідок ОСОБА_19 зазначила що є цивільною дружиною обвинуваченого, проживали разом більше 2 років, тож вона відмовилась від надання суду показань стосовно обвинуваченого, із посиланням на статтю 63 Конституції України.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_20 зазначила про відомі їй обставини кримінального правопорушення, розповіла що її чоловік ОСОБА_10 01.08.2024 потрапив у ДТП про що їй стало відомо лише через два тижні, оскільки вони перед цим посварились та проживали окремо. Має неповнолітню дитину ОСОБА_21 , батьком якої є загиблий, цивільний позов не заявляє. Зазначила що загиблий чоловік займався вихованням дитини, працював, утримував родину.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 зазначила про відомі їй обставини кримінального правопорушення, розповіла що її брат ОСОБА_10 01.08.2024 потрапив у ДТП, вона займалась його похованням. Вказала, що обставини ДТП їй не відомі, підтримала заявлений цивільний позов. 
Щодо доводів сторони захисту.
Стороною захисту подане до суду клопотання про визнання недопустимим протоколу слідчого експерименту від 21.11.2024, а також від 04.12.2024.
Суд зазначає, що у відповідності до статті 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. 
Отже, слід розрізняти недопустимість та недостовірність доказів. Сторона захисту посилається на те, що протокол слідчого експерименту від 21.11.2024 було складено неточно та неповно, слідчим не описано в протоколі слідчої дії, які елементи освітлення встановлені в автомобілі ВАЗ 21150, та які встановлені в автомобілі-статисті, з проведеного слідчого експерименту не можливо встановити, яким чином при проведенні слідчого експерименту встановлювалася видимість пішохода та дороги в світлі фар автомобіля, за чиїми показами встановлювався характер та темп руху пішохода, траєкторія його руху. Також, захисник зазначає про те, що стороною обвинувачення долучено Протокол слідчого експерименту від 04.12.2024. Дану слідчу дію проведено за участю ОСОБА_22 (статиста), понятих ОСОБА_23 , ОСОБА_24 . Згідно даних протколу слідча дія проводилась 04.12.2024 року з 06.30 до 07.00 год. слідчим ОСОБА_12 . Слідчий експеримент проводиться з метою встановлення темпу руху пішохода. Дана слідча дія на думку сторони захисту, відбулась в порушення вимог КПК України та методики проведення слідчих експериментів по справах про ДТП, слідчим проведено без участі потерпілого, свідка, спеціаліста.
Перевіряючи доводи захисників про недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту від 21.11.2024, суд зважає на таке.
У протоколі слідчого експеременту від 04.12.2024 року зазначено про те, що його метою було встановлення темпу руху пішохода. Слідчий експеремент було проведено за ідентичних з моментом ДТП за участю ОСОБА_6 , освітлення та погодними умовами. Статист за статурою відповідав загиблому та із врахуванням слідів гальмування згідно з протоколом огляду місця події, з врахуванням місця зіткнення з пішоходом та слідів пошкодження автомобіля «ВАЗ-21150», реєстраційний номер НОМЕР_1 та ширини проїздної частини, яка складає 6 метрів і встановлено, що пішохід до моменту зіткнення подолав 2,5 метри зліва направо по ходу руху автомобіля. Також, встановлено темп руху статиста.
Протоколом слідчого експеременту від 21.11.2024 встановлювалась об`єктивна видимість пішохода у ближньому світлі фар саме виходячи з місця наїзду, гальмівних слідів, та встановлено, що за ідентичних погодних умов та освітлення, видимість пішохода на дорозі становить 45,4 м.
Відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.
Згідно з ч. 3 ст. 240 КПК України до участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.
Частиною 6 ст. 240 КПК України передбачено, що за результатами проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол за вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 21.11.2024 року, 04.12.2024 року в межах кримінального провадження №12024220000000916 від 02.08.2024 було проведено слідчий експеримент у присутності двох понятих та статиста. Метою слідчого експерименту було перевірка та уточнення відомостей щодо об`єктивної видимості пішохода в умовах місця ДТП та елементів проїзної частини. У протоколі чітко зазначено методику його проведення, а , також, місце, учасники обстановка при його проведенні. 
Стороною захисту, в свою чергу, не наведено чітких заперечень щодо недостовірності встановлених при проведенні слідчого експерименту даних., а доводи зводяться до того, що, на думку захисту, протокол є не чітким та не повним. В той же час, на стадії досудового розслідування, будь-яких клопотань про проведення слідчого експерименту за для уточнення певних питань або за участю обвинуваченого, стороною захисту та самим обвинуваченим не подавалось. 
Сам обвинувачений відмовився на стадії досудового розслідування від давання показів та від участі в слідчому експерименті.
Крім того, посилання сторони захисту на те, що за основу слідчий взяв рух статиста, а не свідків події не свідчать про неналежність зазначеного доказу, адже свідків цієї події об`єктивно не було, органом досудового розслідування, як зазначила прокурор при розгляді справи, було встановлено лише одного свідка, ОСОБА_17 , однак і він не бачив самого ДТП, а лише чув його. 
Пояснення сторони захисту щодо того, що слідчий не міг проводити слідчий експеримент без врахування показів свідків події не підтверджені вимогами КПК України щодо порядку проведення слідчого експерименту. 
Зазначені вище висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду у Постанові у справі №671/962/18 від 08.04.2020. Також, відповідно до правової позиції Верховного Суду у Постанові від 29.11.2021 у справі №466/7895/19, слідчий експеримент у кримінальному провадженні за ст. 286 КК може бути проведений із залученням статиста, який є факультативним учасником цієї слідчої дії, заміняє певного учасника кримінального правопорушення та виконує за вказівкою слідчого конкретні дії. Підбір статиста здійснює особа, яка проводить відповідну слідчу дію. КПК не містить вимог до особи статиста, зокрема до його одягу, та не передбачає, щоб статист повністю відповідав учаснику кримінального правопорушення, роль якого він виконує під час слідчого експерименту. Обов`язку вносити дані про особу статиста у процесуальні документи КПК не передбачає.
Таким чином, на думку суду, зазначений процесуальний документ у повній мірі відповідає вимогам закону, слідчу дію проведено у присутності понятих з дотриманням процедури, визначеної кримінальним процесуальним законодавством, отже, суд дійшов висновку про наявність усіх підстав для прийняття його до уваги.
Фактичні дані, встановлені у протоколі слідчого експерименту від 21.11.2024 були одними з вихідних даних для проведення судових експертиз у кримінальному провадженні, але не єдиним, і, у висновках експертів будь-яких суперечностей між протоколами слідчих експериментів у кримінальному провадженні та між іншими наданими на дослідження матеріалами, зокрема протоколом огляду місця події, не зазначено. 
Судом, також, взято до уваги висновок експерта №СЕ-19/121-25/6148-ІT, виконаний на замовлення сторони захисту. Однак, суд зазначає, що зазначений висновок містить в собі ряд припущень, зокрема кінцеве розташування автомобіля встановлено за умови своєчасного застосування екстреного гальмування водієм, чого не встановленого матеріалами досудового розслідування, а ситуаційний час реакції водія, який було прийнято за основу експертом не враховує зниження реакції особи при знаходженні в стані алкогольного сп`яніння. Фактично експертом в висновку припускається повне виконання водієм Правил дорожнього руху та досліджується виконання пункт 12.2 цих правил, щодо дослідження виконання ОСОБА_6 пункту 12.3 експертом, в пункті 4 дослідницької частини встановлено, що у даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_6 не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода шляхом виконання Правил дорожнього руху і в його діях не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з ДТП. Відмінності у висновках даних експертиз (11659 від 12.12.2024) та №СЕ-19/121-25/6148-ІT обумовлені різними вихідними даними, наданими експертам на дослідження, а саме різними швидкостями руху пішохода перед наїздом та різним моментом виникнення небезпеки для руху водію ОСОБА_6 . 
Однак, суд зазначає, що окрім різних вихідних даних щодо руху пішохода, реальний рух якого, очевидно, встановити неможливо, при розрахунках експертами використовувались, також, різні обрахункові дані, у висновку експертизи, наданому стороною захисту використовувався узагальнений показник ситуаційного часу реакції водія автомобіля - 1 с., а у висновку експерта № 11659 від 12.12.2024 – цей же показник взятий в значенні 1,2 с., у відповідності до конкретної дорожньої обстановки. 
Крім того, експерт при складанні висновку, презюмує повну відповідність дій ОСОБА_6 іншим, окрім пункту 12.3, Правилам дорожнього руху, що не відповідає матеріалам кримінального провадження, адже обвинувачений на момент скоєння ДТП знаходився в стані алкогольного сп`яніння. 
В той же час, стороною захисту не спростовано дані, отримані згідно з протоколом слідчого експерименту щодо того, що у ближньому світлі фар саме виходячи з місця наїзду, гальмівних слідів, та встановлено, що за ідентичних погодних умов та освітлення, видимість пішохода на дорозі становить 45,4 м., місце зіткнення автомобіля під керуванням ОСОБА_6 з потерпілим знаходилось на відстані 3,5 метри від правого краю проїзної частини по ходу руху автомобіля, при зіткненні потерпілий знаходився у вертикальному положенні та спирався на обидві ноги. Отже, суд вважає, що стороною обвинувачення доведена об`єктивна сторона кримінального правопорушення, кваліфікована за ч. 3 ст. 286-1 КК України, включаючи причинно-наслідковий зв`язок між порушенням обвинуваченим пункту 12.3 ПДР України та смертю потерпілого ОСОБА_10 . 
Стосовно заперечень сторони захисту щодо відсутності в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 135 КК України, оскільки потерпілий помер миттєво, суд зважає за диспозицію зазначеної статті, висновки судово-медичної експертизи №10-12/2558-С/24 від 17.09.2024 та інші документи, досліджені судом. Так, згідно з висновком судово-медичної експертизи №10-12/2558-С/24 від 17.09.2024 встановлено, що ушкодження потерпілого ОСОБА_10 з`явилися прижиттєво, незадовго до настання смерті, у короткий проміжок часу від ударної, ударно-струсової дії зі значною силою тупих предметів (предмета), індивідуальні властивості травмуючої поверхні яких, в ушкодженнях не відобразились, можливо, в умовах дорожньо - транспортної пригоди, в тому числі при обставинах, вказаних у наданій постанові про призначення судово-медичної експертизи. Причиною смерті гр. ОСОБА_10 , 1985р.н., стали несумісні з життям множинні травми із залученням кількох ділянок тіла.
Отже, певний проміжок часу між зіткненням з автомобілем та смертю потерпілого існувала, сам обвинувачений не зміг при допиті його в суді чітко повідомити, за якими саме ознаками він зі 100 відсотковою вірогідністю пересвідчився в тому, що потерпілий помер та не потребує допомоги. Ушкодження, які отримав потерпілий в момент ДТП та встановлені експертом, а саме - припухлість м`яких тканини в правій потиличній ділянці, синець на верхній повіці лівого ока, крововилив в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішній поверхні, перелом кісток основи черепу справа, крововиливи під м`які мозкові оболонки головного мозку в потиличних частках та на базальній поверхні мигдалин мозочка; садна на спині справа, на правій сідниці та в проекції правої ключиці, крововиливи в прикореневій зоні легенів; садна на лівому плечі, рана в проекції лівого ліктьового суглобу та на лівій гомілці, синці на гомілках, великоуламковий перелом лівої плечової кістки, великоуламковий перелом дрібно та великогомілкових лівої гомілки в середній третині великоуламковий перелом правої великогомілкової кістки в середній третині, забій м`яких тканин лівої гомілки – не могли, на думку суду, беззаперечно для обвинуваченого безпосередньо після скоєння свідчити про настання смерті потерпілого. 
Таким чином, суд дослідивши всі надані сторонами документи та дослідженні покази, в їх взаємозв`язку, безпосередньо в судовому засіданні, здійснивши їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов висновку, що досліджені судом докази у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень поза розумним сумнівом.
Висновки суду та процесуальні рішення. 
Суд вважає вину обвинуваченого доведеною та його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 та за ч. 1 ст. 135 КК України, як завідомо залишення без допомоги ОСОБА_10 , який перебував в небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходи до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.
ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, офіційно працевлаштований, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває,
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 не встановлено.
Згідно із ч. 2 ст.50, ч. 2 ст.65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, досудову доповідь, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому покарання у межах санкцій ч.1 ст.135 та ч.3 ст.286 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами., як безальтернативного за санкцією статті ч.3 ст.286-1 Кримінального кодексу України. 
Підстави для застосування до призначеного покарання положення ст.ст. 75,76 КК України, а також ст. 69 КК України, які б давали суду можливість дійти висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання із випробуванням, або застосування до нього більш м`якого покарання немає.
На думку суду дана міра покарання є справедливою, необхідною і достатньою для запобігання вчинення винним правопорушень у майбутньому.
Згідно ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. У разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові. У разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.
При вирішенні цивільного позову потерпілої щодо позовних вимог про стягнення витрат на поховання та витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 5ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги ОСОБА_7 вказувала, що є рідною сестрою ОСОБА_10 , після його загибелі усі витрати на поховання брата взяла на себе, оскільки батьки померли раніше, а інші родичі відмовились від понесення цих витрат.
ОСОБА_7 заявила позов на 14980,00 грн. майнової шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, та просила розподілити судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу, в розмірі 10000,00 грн., який обвинувачений визнав в повному обсязі.
Витрати ОСОБА_7 підтверджені доданими до позову документами, договором-замовленням на організацію та проведення поховання від 05.08.2024 та квитанцією до нього на загальну суму 14980,00 грн. Обвинувачений зазначив про те, що його цивільна відповідальність була застрахована в момент ДТП, але доказів цього суду надано не було. Крім того, як вже було зазначено, обвинувачений позов визнав. 
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У відповідності до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;
Отже, судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди винним в якій визнано обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_7 завдана матеріальна шкода, яка складається з витрат на поховання та підлягає стягненню з цивільного відповідача ОСОБА_6 в повному обсязі. Також, стягненню з ОСОБА_6 на користь цивільного позивача підлягають судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу., які підтверджені наданими до цивільного позову доказами. 
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови у цивільному позові..
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова у справі №953/7118/24 від 05.08.2024 було накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль «ВАЗ21150», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , та який перебуває у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а також на змив речовини бурого кольору із даху автомобіля; змив речовини бурого кольору із плями на зовнішній стороні водійських дверей; змив речовини бурого кольору із кришки багажника автомобіля (контрольний змив); змив речовини на марлевий тампон із лобового скла автомобіля; змив на ватний аплікатор з керма автомобіля; змив речовини на дві ватні палички аплікатори із поверхні капота автомобіля; змив речовини на ватний аплікатор із ричага перемикання передач; змив на ватний аплікатор із внутрішньої ручки дверей водія; змив на ватний аплікатор із внутрішньої ручки передніх пасажирських дверцят, чоловічі шорти синього кольору з позначкою торгової марки «Adidas», шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження, - до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку. Місцем зберігання автомобіля «ВАЗ21150», р.н. НОМЕР_1 , згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, визначити спеціальний майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Харківській області, що розташований за адресою: м. Харків, Григорія Сковороди (кол.Пушкінська), 107-А.
Враховуючи, що арештоване майно не підлягає спеціальній конфіскації у відповідності до ч. 1 ст.96-1 КК України, за вироком, суд вважає за можливе накладений арешт скасувати та повернути автомобіль «ВАЗ21150», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 володільцю майна. 
01.08.2024 о 23:50 ОСОБА_6 фактично затриманий після скоєння дорожньо-транспортної події та 02.08.2024 о 03:10 стосовно останнього складено протокол затримання в порядку ст. 208 КПК України. Запобіжний захід ОСОБА_6 було обрано 03.08.2024 слідчим суддею Київського районного суду міста Харкова, відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 99. Вподальшому, запобіжний захід ОСОБА_6 продовжувався, в останнє згідно з Ухвалою Індустріального районного суду міста Харкова від 14.04.2026 у справі №644/11208/24 запобіжний захід у виді тримання під вартою було продовжено до 12.06.2026. До набрання вироком законної силу запобіжний захід відносно ОСОБА_6 слід залишити без змін – тримання під вартою.
Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.
Відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України «Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
У відповідності з вимогами ч.2 ст. 124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, рішення про відшкодування процесуальних витрат у разі визнання особи винуватою зазначається у резолютивній частині вироку.
Стороною обвинувачення доведені такі процесуальні витрати: витрати  на залучення експертів при проведенні судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/121 -24/23860-БД від 27.11.2024 - 17446,58 грн. (Стягувач платежу: ДЕРЖАВА, Код доходів: 24060300); на залучення експертів при проведенні судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/121 -24/24503-БД від 15.11.2024 - 25778,01 грн. (Стягувач платежу: ДЕРЖАВА, Код доходів: 24060300); на залучення експертів при проведенні судової автотехнічної експертизи (технічний стан транспортного засобу) № 7010 від 25.10.2024 - 13252,40 грн.; на залучення експертів при проведенні судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 10790/10791 від 27.11.2024 - 22718,40 грн., на залучення експертів при проведенні судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 11659 від 12.12.2024 - 11359,20 грн. Всього заявлено витрат на 90554,59 грн. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 років.
Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, визначити покарання, шляхом поглинання більш суворим покаранням, менш суворого, та призначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років
Запобіжний захід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили, залишити без змін - тримання під вартою в ДУ «Харківській слідчий ізолятор».
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_6 - з 01.08.2024 року. На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 01.08.2024 до набранням цим вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. 
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на проведення судових експертиз у кримінальному провадженні № 12024220000000916 від 02.08.2024 в розмірі 90554,59 грн. 
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 що зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 ) 14980,00 гривень майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та 10000,00 грн. судових витрат.
Речові докази: автомобіль «ВАЗ21150», р.н. НОМЕР_1 – після набрання вироком законної сили повернути володільцю майна, змив речовини бурого кольору із даху автомобіля; змив речовини бурого кольору із плями на зовнішній стороні водійських дверей; змив речовини бурого кольору із кришки багажника автомобіля (контрольний змив); змив речовини на марлевий тампон із лобового скла автомобіля; змив на ватний аплікатор з керма автомобіля; змив речовини на дві ватні палички аплікатори із поверхні капота автомобіля; змив речовини на ватний аплікатор із ричага перемикання передач; змив на ватний аплікатор із внутрішньої ручки дверей водія; змив на ватний аплікатор із внутрішньої ручки передніх пасажирських дверцят - знищити, чоловічі шорти синього кольору з позначкою торгової марки «Adidas» - повернути володільцю майна. 
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова у справі №953/7118/24 від 05.08.2024.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий суддя     ОСОБА_25