Справа № 185/6467/26
Провадження № 3/185/2121/26
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 року м.Павлоград
Дніпропетровської області

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Щербина О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 ч.3 КУпАП 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, командира ремонтного взводу артилерійського озброєння ремонтної роти ремонтно-відновлювального батальйону військової часини НОМЕР_1 , майора, проживаючого в АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНП № 0569 від 16.04.2026 року, ОСОБА_1 , близько 18.00 год. 16.04.2026 року на території розташування в.ч. НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Під час розгляду справи судом ОСОБА_1 , не обговорюючи ступень своєї провини у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, наголошував на необхідності закриття провадження у справі, через допущені, на його переконання, порушення органом, що склав відносно нього протокол, вимог статті 255 КУпАП.

Вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши та зіставивши їх між собою та у своїй сукупності, приходжу до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрита за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч..3 ст.172-20 КУпАП за таких підстав.

Згідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В контексті вимог, зазначених у ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити усі відомості з детальним викладенням обставин, що стосуються правопорушення, з метою повного відображення фактів учиненого порушення.

Проте, при складанні протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відповідним органом не дотримано зазначених положень закону, а також вимог, передбачених ст.255 КУпАП.

Так, у відповідності до ст.255 КУпАП, особами, які мають право складати протоколи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП відносно військовослужбовців є уповноважені на те посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Крім того, таким правом наділені:

- Командири військових частин, установ, організацій та інші посадові особи, яким таке право надано законом; 

- Уповноважені посадові особи Національної гвардії України (щодо військовослужбовців НГУ);

- Уповноважені посадові особи Державної прикордонної служби України (щодо військовослужбовців ДПСУ)

Натомість, як це вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення відносно вказаної особи, яка є військовослужбовцем ЗСУ, офіцером у військовому званні майор, було складено тимчасово виконуючим обов`язки офіцера – військовослужбовцем у військовому званні молодший сержант.

Більш того, як зазначено в протоколі відносно ОСОБА_1 , даний протокол було складено посадовою особою відділення охорони та конвоювання ДЗВ ВСП.

Тобто, в розумінні вимог, передбачених ст.255 КУпАП, враховуючи відсутність в матеріалах провадження будь-якого належного доказу, а саме Наказу військового командування ВСП про уповноваження мол.сержанта ОСОБА_2 на складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно військовослужбовців, зазначена особа не є суб`єктом, уповноваженим складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

У практиці Європейського суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, яке має ознаки злочину», залежно від ступеню її суспільної небезпеки ( Рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії»). 

Зміст та напрямок вказаної тенденції зводиться до того, що адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Обов язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 

Суд констатує, що в даному випадку, орган, який порушив провадження у справі відносно майора ЗСУ ОСОБА_1 , порушив наведені приписи Законів. 

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположеннях свобод, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 

Вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог статті 245, 280 Кодексу України про адміністративне правопорушення, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. 

Встановлені судовим розглядом обставини, які стосуються складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не уповноваженою на те посадовою особою, або особою, повноваження якої не підтверджено у передбачений законом спосіб, приводить суд до висновку про необхідність закриття провадження у даній справі на підставі ст. 247 КУпАП, яка передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП,  

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, закрити, через відсутність в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ О.О. ЩЕРБИНА.