ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року	Львів	Справа № 161/2245/26 пров. № А/857/23198/26	

суддя в 1-й інстанції – Мазур Д.Г.

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кушнір В.О., 
суддів Гуляка В.В., Ільчишин Н.В.
за участю:
секретаря судового засідання: Плесак М.В.
представника позивача Чечелюка О.Ю.
представника відповідача Вахмістрової І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 квітня 2026 року, ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м.Луцьку у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ: 
І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
1.1. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду першої інстанції з позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕНА №6534413 від 19 січня 2026 року.

1.2. КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 квітня 2026 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишено без задоволення.

1.3. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ 
Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, чим допущено порушення ст.242 КАС України щодо законності та обґрунтованості судового рішення, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задоволити. Апелянт вважає, що судом першої інстанції не була надана жодна оцінка твердженню, що у відповідача не було підстав для зупинки транспортного засобу, оскільки ним не було порушено Правил дорожнього руху України. Окрім того, апелянт наполягає, що пред`явив чинний страховий поліс, який містив деякі неточності, які в подальшому були виправлені страховою компанією, про що були подані відповідні докази в суд першої інстанції, однак проігноровані судом.
Враховуючи зазначене просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову, якою позов задоволити.

1.4.ПОЗИЦІЯ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін. Зазначає, що зупинку поліцейським транспортного засобу було здійснено, оскільки отримано інформацію з бази МТСБУ про відсутність відомостей щодо чинного договору ОСЦПВ, а під час перевірки було надано лише акцепт оферти №DC.EP.232109723, який стосується транспортного засобу TESLA Model 3 з іншим державним номерним знаком, а саме: АС8279YA та іншим VIN-кодом: НОМЕР_1 .

1.5. МЕЖІ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ ТА ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ 
Відповідно до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. 

ІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
2.1 ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 19 січня 2026 року поліцейським 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області капралом поліції Титаренко Б.Р. винесено постанову ЕНА №6534413, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень 00 копійок.
Згідно оскаржуваної постанови вбачається, що 19 січня 2026 року о 20год. 58хв. в м.Луцьку по вулиці Набережна, 28, ОСОБА_1 керував транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1. ПДР України, відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції №475405, який долучено до матеріалів справи, підтверджено, що позивач пред`явив на місці зупинки транспортного засобу акцепт оферти №DC.EP.232109723 Договору комплексного страхування відповідальності, яка виникає внаслідок використання (експлуатації) наземних транспортних засобів і страхування водіїв та пасажирів від нещасних випадків на транспорті, який стосується транспортного засобу TESLA Model 3 з іншим державним номерним знаком, а саме: АС8279YA та іншим VIN-кодом: SYJ3E1EA9LF792278, що не відповідає транспортному засобу, яким фактично керував позивач. 
Поліцейським 19 січня 2026 року було сформовано запит до Єдиної централізованої бази даних МТСБУ щодо наявності чинного договору ОСЦПВ на транспортний засіб TESLA Model 3, державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 . Згідно з витягами за результатами перевірки, чинного договору ОСЦПВ щодо зазначеного транспортного засобу станом на 19.01.2026 року не виявлено.
Таким чином, відповідачем встановлено, що позивач не пред`явив на місці зупинки транспортного засобу та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення чинний страховий поліс на транспортний засіб марки Tesla Model 3, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким він керував.

2.2. ДОВОДИ ТА МОТИВИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 
Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Згідно статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат «Зелена картка»), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.
Відповідно до пункту 2.1.ґ Правил дорожнього руху України (далі – ПДР) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат “Зелена картка” (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування “Зелена картка”
Згідно пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.
Частинами 1, 2 статті 7 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 21.05.2024 № 3720-IX (далі – Закон №3720) на території України дозволяється використання виключно забезпечених транспортних засобів. Транспортний засіб має бути забезпеченим до початку його використання у дорожньому русі на вулично-дорожній мережі загального користування на території України. Керування на території України транспортним засобом, щодо якого відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно із ч. 1 ст.9 Закону №3720-ІХ перевірка наявності чинних договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється, зокрема, відповідними підрозділами Національної поліції України під час здійснення регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (у тому числі з використанням працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів та в режимі фотозйомки, відеозапису), а також під час оформлення документів щодо порушення Правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди.
З метою організації накопичення, зберігання інформації про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності, обміну такою інформацією, забезпечення отримання потерпілими особами інформації щодо договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а також забезпечення контролю за здійсненням обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності МТСБУ забезпечує функціонування Єдиної централізованої бази даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ч.1 ст.8 Закону №3720-ІХ).
Право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. На вимогу поліцейського водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс, оскільки жодною нормою законодавства не надано право водію відмовитися від виконання згаданих обов`язків, в тому числі з підстав безпідставної зупинки його транспортного засобу. За загальним правилом водій має спочатку виконати відповідні вимоги, а потім не позбавлений права оскаржити дії працівника поліції.
Згідно частини першої статті 126 КУпАП адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вказана норма є імперативною та встановлює відповідальність за відсутність при собі або не пред`явлення для перевірки відповідних документів, а відтак, є самостійним складом адміністративного правопорушення.
Пунктом 1 статті 247 КУпАП передбачено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно ст.31 Закону «Про Національну поліцію» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.
Відтак, при притягненні особи до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП слід довести, що особа керувала транспортним засобом та не мала при собі або не пред`явила поліцейському на його вимогу чинного полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").
Згідно оскаржуваної постанови вбачається, що 19 січня 2026 о 20 год. 58 хв. в м. Луцьку, по вулиці Набережна, 28 ОСОБА_1 керував транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1. ПДР України, відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Судом встановлено, що позивач пред`явив на місці зупинки транспортного засобу акцепт оферти №DC.ЕР.232109723, який стосується транспортного засобу TESLA Model 3 з іншим державним номерним знаком, а саме: НОМЕР_4 та іншим VIN-кодом: НОМЕР_1 , що не відповідає транспортному засобу, яким фактично керував позивач. Дані обставини підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції №475405. які долученим до матеріалів відзиву і не заперечуються позивачем в наданих ним обґрунтуваннях у позовній заяві.
Також поліцейським 19 січня 2026 року було сформовано запит до Єдиної централізованої бази даних МТСБУ щодо наявності чинного договору ОСЦПВ на транспортний засіб TESLA Model 3, державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 . Згідно з витягами за результатами перевірки, чинного договору ОСЦПВ, щодо зазначеного транспортного засобу станом на 19.01.2026 року не виявлено.
Отже, позивач не пред`явив на місці зупинки транспортного засобу та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення 19 січня 2026 року чинний страховий поліс на транспортний засіб марки Tesla Model 3, реєстраційний номер НОМЕР_2 яким він керував.
Суд критично ставиться до доводів апелянта, що транспортний засіб марки Tesla Model 3 з номерним знаком НОМЕР_2 станом на 19 січня 2026 був застрахований в СК ПЗУ Україна, згідно договору ОСЦПВ ER.235622280 з наступних підстав.
Дійсно, 20 січня 2026 року ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" були внесені зміни в страховий поліс та видано договір ОСЦПВ №235622280 на транспортний засіб марки Tesla Model 3 з державним номерним знаком НОМЕР_2 . VIN-код 5 WEI EA9LF792273.
Однак, суд наголошує, що суд оцінює правомірність винесення постанови саме на момент притягнення особи до адміністративної відповідальності і як вже було встановлено судом першої інстанції, позивачем не було пред`явлено чинного страхового полісу на транспортний засіб, яким останній керував. Більше того, інформація у Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності транспортного засобу марки Tesla Model 3 з державним номерним знаком НОМЕР_2 була відсутня.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідальність за статтею 126 КУпАП настає саме не пред`явлення поліцейському чинного страхового полісу, що і не було зроблено позивачем, оскільки пред`явлений акцепт оферти №DC.ЕР.232109723 стосувався іншого транспортного засобу TESLA Model 3 з іншим державним номерним знаком та з іншим номером VIN-код.
З цих підстав, суд вважає, що додані докази, надані апелянтом, зокрема листи Моторного (транспортного) страхового бюро України та ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" не підтверджують неправомірність постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки усі вони були створені після притягнення позивача до адміністративної відповідальності. 
Більше того, в даній справі предметом розгляду є склад правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, а не дійсність чи недійсність договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Наведене свідчить про відсутність у позивача на момент винесення оскаржуваної постанови чинного страхового полісу, а сам факт ненадання страхового полісу є належним і достатнім доказом порушення водієм підпункту «ґ» пункту 2.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність, передбачена частиною 1 статті 126 КУпАП.

Щодо доводів позивача на відсутність підстав для зупинки його транспортного засобу, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 1 статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках, зокрема:
2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;
6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України Про Національну поліцію поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема:
1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;
3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.
Отже, працівники поліції при відсутності інформації на офіційному сайті МТСБУ про чинність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів мали право на підставі ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» зупинити транспортний засіб.
Як встановлено з матеріалів відеофіксації адміністративного правопорушення поліцейський після зупинки зазначив причину зупинки, зокрема зазначив, що відсутня інформація на офіційному сайті МТСБУ про чинність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на транспортний засіб марки Tesla Model 3 з державним номерним знаком НОМЕР_2 , що може свідчити про порушення п.п.«г» п.2.1. ПДР України.
Зважаючи на наведені обставини, колегія суддів доходить висновку, що відповідачем доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови серії ЕНА №6534413 від 19 січня 2025 року немає.
Як убачається з апеляційної скарги, наведені в ній доводи щодо помилковості висновків суду у цій справі фактично зводяться до необхідності нової правової оцінки обставин у справі та дослідження наявних у матеріалах справи доказів. Водночас зазначеним доводам судом першої інстанції вже була надана належна правова оцінка.
Інших доводів на підтвердження необґрунтованості заявлених позовних вимог відповідач не навів, що не дає підстав вважати висновки суду першої інстанцій помилковими, а застосування ним норм матеріального та процесуального права - неправильним.

2.3. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Згідно із статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи зазначені вище встановлені обставини справи, норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку, що правильним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, який ухвалив судове рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні цього суду висновків, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не стягуються.

Керуючись ст.ст. 243, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 квітня 2026 року у справі №161/2245/26 – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена. 

Головуючий суддя	 	В. О. Кушнір 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин  	
Повне судове рішення складено 25.05.26