Справа № 149/2426/25
Провадження №2/149/94/26 
Номер рядка звіту 15
Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
02.06.2026 м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Олійника І. В.,
за участі секретаря Янюк А. Й.,
представника прокуратури – Соловар А. С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику цивільну справу за позовом керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області Клітченка Степана Сергійовича в інтересах держави в особі Хмільницької міської ради до ОСОБА_1 (відповідач 1), ОСОБА_2 (відповідач 2) про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:
Керівник Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області Клітченко С. С. в інтересах держави в особі Хмільницької міської ради подав позов до ОСОБА_1 (відповідач 1), ОСОБА_2 (відповідач 2) про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки.
Короткий зміст позовних вимог
На підставі рішенням 68 сесії Хмільницької міської ради 8 скликання №3154 від 20.12.2024 року з відповідачами 11.02.2025 укладено договір оренди земельної ділянки площею 11,5636 га строком на 49 років. Цільове призначення – для сінокосіння та випасання худоби. Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42025022330000075 внесеному до ЄРДР 14.05.2025 встановлено, що відповідачі використовують земельну ділянку не за цільовим призначення, а саме здійснюють її обробіток та вирощують сільськогосподарську культуру – кукурудзу. Цими діями відповідачі порушують ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, ст. 35 Закону України «Про охорону земель». У відповідності до п. 39 договору оренди він підлягає розірванню в односторонньому порядку за умови використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, однак Хмільницькою міською радою не вжито заходів щодо розірвання договору оренди.
Враховуючи це, прокурор просить розірвати договір оренди землі б/н від 11.02.2025, зареєстрований у книзі реєстрації договорів оренди за № 50-25, укладений між Хмільницькою міської радою та відповідачами, стосовно земельної ділянки площею 11,5636 га, розташованої на території Хмільницької міської ради з кадастровий номером 0524883400:02:000:0505.
Рух справи 
Ухвалою суду від 08.08.2025 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання, визначено строк для подання відзиву, заперечень на відзив.
Ухвалою суду від 03.11.2025 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. 
Позиція сторін
В судовому засіданні прокурор підтримала позовну заяву.
Представник Хмільницької міської ради не з`явився, причини неявки невідомі. Про дату і місце розгляду справи повідомлено завчасно і належним чином. 
Відповідачі 1 та 2 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомити. Відзивів, заяв, клопотань, доказів не подали. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися завчасно і належним чином. 
За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Фактичні обставини, встановлені судом
Рішенням 68 сесії 8 скликання Хмільницької міської ради № 3154 від 20.12.2024 затверджено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення площею 11,5636 га з земель загально користування на землі (18.00) для сінокосіння і випасання худоби (01.08.) на території Хмільницької міської територіальної громади, кадастровий номер 0524883400:02:000:0505, надано вказану ділянку відповідачам у користування на умовах оренди, з укладенням договору оренди на 49 років, встановленням орендної плати 8% від НГО на рік (копія на а.с. 35-40).
11.02.2025 року Хмільницька міська рада та відповідачі уклали договір оренди земельної ділянки площею 11,5636 га, кадастровий номер 0524883400:02:000:0505, строком на 49 років (копія на а.с. 41-46, акт приймання-передачі 47, інформація з Державного реєстру речових прав стосовно даного правочину а.с. 48-49).
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення з «землі запасу» на «для сінокосіння та випасання худоби» (а.с. 50-65).
Листами від 07.07.2025, 17.07.2025, 28.07.2025 прокурором здійснено запит на отримання копій документів, а також повідомлено Хмільницьку міську раду про намір звернення до суду з позовом щодо розірвання договорів оренди земельних ділянок, у тому числі ділянки відповідачів (а.с. 29-33, 66-67, 69).
Листами Хмільницької міської ради від 15.07.2025, 21.07.2025 прокуратурі надано копії документів, а також повідомлено про ініціювання міською радою запитання про акт огляду земельних ділянок (а.с. 34, 68).
Матеріалами досудового розслідування, дозвіл на використання яких надано постановою заступника керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області Атамановою Г. І. підтверджено залучення спеціалістів, зокрема працівників Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області для проведення огляду земельної ділянки 0524883400:02:000:0505. 
Листом ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області повідомлено прокуратури про направлення спеціаліста ОСОБА_3 (а.с. 21).
За результатами огляду земельної ділянки 0524883400:02:000:0505 складено протокол огляду від 18.06.2025, до якого додано фототаблицю (скріншоти з відеозапису, які були оглянуті у судовому засіданні), де зафіксовано, що геодезистом зроблено заміри земельної ділянки та визначено межі в натурі на місцевості, встановлено, що на цій ділянці здійснено переробку землі механізованим способом, у вигляді оранки та засіяно сільськогосподарську культуру – кукурудзу (а.с. 22-27).
Інженером-землевпорядником ФОП ОСОБА_4 складено акт виносу меж земельної ділянки, а також креслення перенесення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с. 28).
Позиція суду та застосовані норми права
Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
У частині першій статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
У статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають не лише суб`єктивні права, але й обов`язки, які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися у разі: 1) розірвання договору за взаємною домовленістю сторін; 2) розірвання договору в судовому порядку; 3) відмови від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором і законом; 4) припинення зобов`язання на підставах, що визначені у главі 50 ЦК України; 5) недійсності договору (його нікчемності або визнання його недійсним за рішенням суду) (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17).
У частинах першій та третій статі 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Відповідно до частин другої та третьої статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюються або припиняються з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.
Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частина друга статті 792 ЦК України).
Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».
Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (статті 1, 13 Закону України «Про оренду землі»).
Примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням (пункт «а» частини першої статті 143 ЗК України).
Використання земельної ділянки не за цільовим призначенням може бути підставою для припинення в судовому порядку як права власності, так і права користування нею (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 477/2330/18 (пункт 50)).
Однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є її використання не за цільовим призначенням (пункт «ґ» частини першої статті 141 ЗК України).
Поняття «використання земельної ділянки не за цільовим призначенням» стосується тих випадків, коли на ділянці із певним цільовим призначенням проводиться діяльність, яка виходить за межі цільового призначення та передбачає фактичне використання такої ділянки. Обставини використання орендарем земельної ділянки оцінює суд. Дострокове розірвання договору оренди можливе, зокрема, на вимогу однієї зі сторін договору за рішенням суду у випадках, передбачених законом або договором. Окремою підставою для примусового припинення права користування земельною ділянкою на умовах оренди є використання орендарем цієї ділянки не за цільовим призначенням (постанови Верховного Суду від 04 лютого 2025 року у справі № 916/3679/23, від 15 квітня 2025 року у справі № 917/839/22).
Згідно з частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Орендодавець має право, зокрема вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди (частина перша статті 24 Закону України «Про оренду землі»).
На землях сільськогосподарського призначення може бути обмежена діяльність щодо: вирощування певних сільськогосподарських культур, застосування окремих технологій їх вирощування або проведення окремих агротехнічних операцій; розорювання сіножатей, пасовищ (частина третя статті 37 Закону України «Про охорону земель» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частини першої статті 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.
Верховний Суд у постанові від 04 червня 2025 року у справі № 550/1079/21 (провадження № 61-13919св23) зазначив, що відповідач є орендарем земельної ділянки, яка спочатку перебувала у державній власності, а потім перейшла у комунальну власність. Під час перевірки встановлено, що відповідач використовує спірну земельну ділянку не за її цільовим призначенням, а саме: замість використання для сінокосіння та випасання худоби здійснив механічний обробіток ґрунту та посів сільськогосподарської культури. З огляду на викладене використання земельної ділянки не за цільовим призначенням є істотним порушенням умов договору оренди та підставою для його розірвання, а також покладення на відповідача обов`язку повернути земельну ділянку відповідній територіальній громаді.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За обставин даної справи, із досліджених судом доказів встановлено, що цільове призначення земельної ділянки площею 11,5636 га, кадастровий номер 0524883400:02:000:0505 - сінокосіння і випасання худоби (01.08.).
В договорі оренди земельної ділянки від 11.02.2025 його сторонами узгоджено, що ця ділянка передається в оренду для сінокосіння та випасання худоби (п. 15 Договору). Також визначено умови збереження стану об`єкта оренди: земельна ділянка повинна зберігатись у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому орендар одержав її в оренду в порядку визначеному статтями 163,164 Земельного кодексу України (п. 17 Договору).
У пункті 32 Договору визначено обов`язки орендаря, зокрема, використовувати орендовану земельну ділянку відповідно до мети та цільового призначення визначених у цьому договорі, дотримуючись при цьому вимог чинного законодавства, державних і місцевих стандартів, норм і правил щодо використання землі. 
Пунктом 39 Договору передбачено його розірвання в односторонньому порядку, зокрема, за умови використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. 
Отже, умовами договору оренди укладеного Хмільницькою міською радою та відповідачами прямо передбачено обов`язок орендарів використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення. Відповідачі замість використання спірної земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби, здійснили механічний обробіток ґрунту та посіяли сільськогосподарську культуру - кукурудзу, чим порушили умови договору. Ці порушення є істотними, оскільки суперечить правовому режиму земель відповідної категорії та позбавляють орендодавця можливості забезпечити використання земельної ділянки відповідно до її цільового призначення. Отже, це порушення є підставою для дострокового розірвання Договору, а також для покладення на відповідачів обов`язку повернути земельну ділянку відповідній територіальній громаді. 
За змістом ст. 76 ЦПК України доказами у цивільному процесі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін. Письмовими доказами є документи, які містять відомості про обставини, що мають значення для справи (стаття 95 ЦПК України).
ЦПК України не містить заборони на використання матеріалів кримінального провадження як письмових доказів у цивільному процесі. При цьому постановою заступника прокурора надано дозвіл на розголошення відомостей кримінального провадження.
Отже суд приймає до уваги надані прокурором матеріали кримінального провадження, протокол огляду земельної ділянки з фототаблицею, які підтверджують факт обстеження цієї земельної ділянки спеціалістом із фіксацією здійснених на ній змін та вирощування сільськогосподарської культури – кукурудзи. 
Надані докази у сукупності доводять доводи прокурора про нецільове використання земельної ділянки. 
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини втручання у мирне володіння майном є сумісним із вимогами статті 1 Першого протоколу до Конвенції за умови, що таке втручання здійснюється на підставі закону, переслідує легітимну мету у суспільному інтересі та є пропорційним поставленій меті, забезпечуючи справедливий баланс між інтересами суспільства і правами особи.
У цій справі розірвання договору оренди здійснюється на підставі статті 651 ЦК України, статей 20, 31, 33-37 ЗК України та статті 24 Закону України «Про оренду землі», що свідчить про наявність належної правової підстави для втручання.
Легітимною метою такого втручання є забезпечення дотримання правового режиму земель сільськогосподарського призначення, охорона земель як об`єкта права власності Українського народу (стаття 13 Конституції України), а також гарантування використання земельної ділянки відповідно до її цільового призначення.
Розірвання договору оренди в цьому випадку є наслідком істотного порушення відповідачами умов договору та вимог земельного законодавства і не є надмірним або непропорційним заходом реагування, оскільки спрямоване на відновлення законності у сфері земельних відносин.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 листопада 2023 року у справі № 918/119/21 зазначила, що розірвання договору як наслідок протиправної поведінки орендаря, з урахуванням вимог абзацу другого статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є не лише передбаченим законом та таким, що переслідує легітимну мету контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, а й пропорційним цій меті. Такий підхід забезпечує належний контроль орендодавця за використанням земельної ділянки, тоді як орендар, укладаючи договір оренди землі, погоджується з установленими умовами та обмеженнями і зобов`язаний їх дотримуватися.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2024 року у справі № 918/391/23 дійшла висновку, що розірвання договору та повернення у власність територіальної громади земельної ділянки у разі встановлення протиправної поведінки орендаря не порушує принципу пропорційності втручання у право на мирне володіння майном. Таке втручання є передбачуваним наслідком недобросовісних дій орендаря, який свідомо допустив неналежне виконання договірних зобов`язань та/або порушив імперативні вимоги законодавства щодо порядку користування земельною ділянкою.
Отже, втручання у майнове право відповідачів відповідає вимогам законності, переслідує легітимну мету та забезпечує справедливий баланс між інтересами територіальної громади та правами орендаря.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для розірвання договору оренди, зобов`язання відповідачів повернути земельну ділянку Хмільницькій міській раді. 
Розподіл судових витрат
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволено повністю, з відповідачів на користь прокуратури підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6056 грн у рівних частках, тобто по 3028 грн з кожного.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-81, 141, 142, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Розірвати договір оренди б/н від 11.02.2025, зареєстрований у книзі реєстрації договорів оренди за № 50-25, укладений між Хмільницькою міською радою та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , щодо оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення для сінокосіння та випасання худоби, яка знаходиться на території Хмільницької міської ради з кадастровим номером 0524883400:02:000:0505 площею 11,5636 га.
Зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повернути Хмільницькій міській раді земельну ділянку з кадастровим 0524883400:02:000:0505 площею 11,5636 га.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Вінницької обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору 3028 грн. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Вінницької обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору 3028 грн. 
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Хмільницька окружна прокуратура Вінницької області, код ЄДРПОУ 02909909, вул. Чорновола В`ячеслава, буд. 34 м. Хмільник Вінницької області;
Хмільницька міська рада, код ЄДРПОУ 04051247, вул. Столярчука, 10 м. Хмільник Вінницької області;
Відповідач 1 : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ;
Відповідач 2 : ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення суду складено 11.06.2026.

Суддя        Ігор ОЛІЙНИК