РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2026 року 	м. Рівне	№460/7326/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	ОСОБА_1 	
до	Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області 	
 	про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -	
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі – відповідач), в якому просила суд:
визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 21.01.2026 № 956120191751 «Про відмову в перерахунку пенсії», яким ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії щодо зміни виду розрахунку, виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.07.1995 по 31.12.2005 та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,93363;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з 13.01.2026, обчисливши її виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.07.1995 по 31.12.2005 та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,93363.
За змістом позовної заяви, позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з 15.11.2003 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком, розмір якої було визначено відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення, а з 01.01.2004 відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Загальний страховий стаж позивача зарахований станом на дату подання позову склав понад 58 роки. Повідомила, що в ході перевірки правомірності нарахування пенсії представником позивача зі змісту листів відповідача від 15.10.2025 №1700-0202-8/78061 та від 19.11.2025 №1700-0202-8/88472 та рішень про перерахунок пенсії встановлено, що з 01.06.2007 перерахував пенсію ОСОБА_1 на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.07.1995 по 31.12.2005, коефіцієнт якої становив 1,93363 (на підставі довідки про заробітну плату №783 за період з 01.07.1995 по 30.06.2000, яка була в матеріалах пенсійної справи); з 01.01.2008 перерахував пенсію виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.07.1995 по 31.12.2007. Коефіцієнт зазначеної заробітної плати становив 1,82619; з 01.03.2025 здійснює нарахування та виплату пенсії виходячи із заробітної плати за період страхового стажу з 01.01.1995 по 31.12.1999 та з 01.07.2000 по 31.12.2007. Коефіцієнт заробітної плати складає 1,86584. Бажаючи відновити своє право на обчислення пенсії виходячи із заробітної плати за період з 01.07.1995 по 31.12.2005, коефіцієнт якої становив 1,93363, позивач через веб-портал ПФУ 13.01.2026 подала ГУ ПФУ в Рівненській області заяву про перерахунок пенсії із довідкою про заробітну плату за період з 01.07.1995 по 30.06.2000, яка наявна в матеріалах справи, та з врахуванням якої пенсійна виплата їй вже обчислювалась. За принципом екстериторіальності (визначення органу, що розглядає документи автоматизованим способом) подані позивачем документи для вирішення питання про призначення пенсії надійшли до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Водночас відповідач 21.01.2026 прийняв рішення №956120191751, яким відмовив ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з тих підстав, що довідка про заробітну плату не підтверджена первинними документами. На думку позивача відповідачем після 01.01.2004 обчислюється пенсія без врахування заробітної плати за період роботи з 01.07.1995 по 31.12.2005 та коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,93363, що свідчить про протиправність такої поведінки.
Ухвалою суду від 05.05.2026 відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги ОСОБА_1 заперечив повністю. В обґрунтування своїх доводів повідомив, що 13.01.2026 року ОСОБА_1 звернулась через вебпортал адміністративних послуг ПФУ із заявою про призначення пенсії, зазначивши замість виду пенсії «зміна виду розрахунку». До заяви ОСОБА_1 додала: паспорт; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 №783 (дата видачі не придатна для візуалізації); лист ГУ ПФУ в Рівненській області від 19.11.2025 №1700-0202-8/88472 щодо врахування періодів та коефіцієнтів заробітної плати для обчислення пенсії починаючи з 01 01.2004 по дату надання інформації. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області заява опрацьована за принципом Єдиної черги. За матеріалами електронної пенсійної справи встановлено, що пенсію ОСОБА_1 розраховано з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 та з 01.07.2000 по 31.12.2007. Але, як було виявлено під час розгляду наданих позивачем до заяви від 13.01.2026 року документів, заробітна плата, врахована для розрахунку пенсії ОСОБА_1 , не співпадає з даними довідки №783. В своїй заяві від 13.01.2026 року ОСОБА_1 не вказала, яку саме «зміну виду розрахунку» необхідно провести. Виходячи з наявних даних, спеціалістом прораховано 2 варіанти обчислення пенсії, які виявилися недоцільними, оскільки призводять до зменшення розміру пенсії (зменшується коефіцієнт заробітної плати, застосовується норма стажу 30 років). Обидва варіанти розрахунку долучено до ЕПС. Довідка про заробіток №783 не підлягає врахуванню для обчислення пенсії, оскільки не підтверджена первинними документами (відсутній акт перевірки довідки). З урахуванням зазначеного, підстави для проведення перерахунку пенсії позивачки на підставі наданої довідки про заробітку плату відсутні. Тому Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області 21.01.2026 року було прийнято рішення № 956120191751 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку її пенсії за заявою від 13.01.2026 №216.
Відповідно до вимог статті 263 КАС України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Згідно з вимогами частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 15.11.2003 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком, розмір якої було визначено відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення, а з 01.01.2004 відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Загальний страховий стаж позивача зарахований станом на дату подання позову склав понад 58 роки. 
Зі змісту листів відповідача від 15.10.2025 №1700-0202-8/78061 та від 19.11.2025 №1700-0202-8/88472 та рішень про перерахунок пенсії встановлено, що:
з 01.06.2007 перерахував пенсію ОСОБА_1 на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.07.1995 по 31.12.2005, коефіцієнт якої становив 1,93363 (на підставі довідки про заробітну плату №783 за період з 01.07.1995 по 30.06.2000, яка була в матеріалах пенсійної справи); 
з 01.01.2008 перерахував пенсію виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.07.1995 по 31.12.2007. Коефіцієнт зазначеної заробітної плати становив 1,82619; 
з 01.03.2025 здійснює нарахування та виплату пенсії виходячи із заробітної плати за період страхового стажу з 01.01.1995 по 31.12.1999 та з 01.07.2000 по 31.12.2007. Коефіцієнт заробітної плати складає 1,86584. 
13.01.2026 позивач через Веб-портал ПФУ звернулась до ГУ ПФУ в Рівненській області із заявою про перерахунок пенсії “щодо зміну виду розрахунку”. Із долучених до заяви пояснень щодо зміну розрахунку заробітної плати, з якої обчислюється пенсія вбачається, що позивач повідомила відповідача, що з 01.01.2004 її пенсію перераховано на умовах Закону з урахуванням заробітної плати за період роботи з 01.07.1995 по 31.12.2005, коефіцієнт якої становив 1,93363. Після цього, Пенсійними органами неодноразово без повідомлення мене про це, зменшувався коефіцієнт заробітної плати (позаяк посадові особи підсовували мені для заповнення заяви про перерахунок пенсії, зміст яких я не розуміла). Остаточно обчислений коефіцієнт заробітної плати склав 1,86584, незважаючи на те, що позивач і надалі має право на обчислення моєї пенсії із найбільш для неї вигідної заробітної плати - за період роботи з 01.07.1995 по 31.12.2005, коефіцієнт якої становив 1,93363. У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 просила перерахувати її пенсії у спосіб обрання для неї найбільш оптимального та вигідного розрахунку коефіцієнтів заробітної плати (що був чинний з 01.01.2004), враховуючи її за період роботи з 01.07.1995 по 31.12.2005, коефіцієнт якої становив 1,93363.
До заяви про перерахунок пенсії від 13.01.2026, окрім письмових пояснень, ОСОБА_1 долучила копії паспорту, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; довідки про заробітну плату за період з 01.07.1995 по 31.12.2005 №783.
Рішенням відповідача, визначеного для розгляду документів за принципом випадковості, від 21.01.2026 №956120191751 відмовлено в перерахунку пенсії з тих підстав, що довідка про заробітну плату не підтверджена первинними документами.
Позивач, вважаючи протиправним рішення про відмову в перерахунку пенсії, звернулася до суду з даним позовом про його скасування. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
З 01.01.2004 принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Статтею 1 Закону №1058-ІV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до статті 27 Закону №1058 розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.
Таким чином, розмір пенсії за віком обчислюється, зокрема, й із заробітної плати (доходу) особи.
Згідно ч.2 ст.40 Закону №1058-ІV (чинного з 01.01.2004) заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
У разі відсутності на день призначення пенсії даних про середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за попередній рік для визначенні середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяці попереднього року з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.
Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.
Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою: Зв = З + Зд, де: Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зд - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частини третьої статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу), і яка визначається за формулою: Зд=Д/Тх-100%, де Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону; Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.
Статтею 43 Закону №1058-IV (в редакції, станом на 01.01.2004) перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Не є спірним у даній справі той факт, що пенсія за віком ОСОБА_1 призначена до 01.01.2004, тобто до набрання чинності Законом №1058-IV, що давало їй право на обчислення її розміру на підставі документів про стаж та заробітну плату, та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі.
Виходячи із матеріалів справи судом вже встановлено, що пенсія ОСОБА_1 перерахована з 01.01.2004 на підставі документів про стаж та довідки про заробітну плату за період з 01.07.1995 по 31.12.2005 із визначенням індивідуального коефіцієнта заробітної плати 1,93363.
Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону №1058-ІV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Таким чином суд дійшов висновку, що у випадку, якщо пенсіонер після призначення або ж перерахунку пенсії продовжив працювати, у нього наявне право на обчислення такої пенсії з врахуванням заробітної плати, яка вже раніше враховувалась для визначення її розміру, що у випадку із ОСОБА_1 склав період з 01.07.1995 по 31.12.2005, індивідуальний коефіцієнт 1,93363.
У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Відповідно до листа відповідача № 1700-0202-8/88472 від 19.11.2025 судом встановлено, що на підставі розпорядження № 191751 від 07.06.2007 пенсія за віком ОСОБА_1 перерахована з 01.06.2007. При цьому, вид перерахунку містить ознаку “перерахунок з більшого стажу”, заявник працює. Загальний страховий стаж, з якого обчислюється пенсія склав 40 років 6 місяці 19 дні, а індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 1,93363 (після оптимізації) (заробіток врахований за період з 01.07.1995 по 31.12.2005.
Позивач стверджує, що вона має право не лише на врахування до страхового стажу періодів роботи, а й виходячи із заробітної плати, з якої пенсія до 01.06.2007 обчислювалась за період роботи з 01.07.1995 по 31.12.2005, оскільки саме цей період є найбільш вигідним для обрахунку пенсії у такому разі застосовується показник індивідуального коефіцієнту заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,93363.
Водночас, відповідач стверджує, що основним критерієм перерахунку пенсії є збільшення його розміру, доводячи суду, що зміна коефіцієнту заробітної плати в бік його зменшення водночас із підняттям загального розміру пенсії без повідомлення особи про це відповідає вимогам Закону №1058-IV.
Оцінюючи такі твердження, суд враховує, зокрема й правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №160/1052/19, відповідно до змісту якої чинне законодавства не наділяє орган Пенсійного фонду України правом самостійно змінювати періоди страхового стажу, за які взято заробітну плату для обчислення розміру пенсії при її призначенні або останньому перерахунку. Суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії відповідач повинен був брати до уваги заробітну плату (коефіцієнт), з якої була призначена пенсія.
У постанові від 18.03.2025 у справі №160/16191/24 Верховний Суд вказав, що законодавець надав право пенсіонеру при здійсненні перерахунку пенсії самостійно обирати заробітну плату (дохід), зокрема, той з якого була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону №1058-ІV, з урахуванням заробітної плати (коефіцієнту), з якої була призначена пенсія.
Таким чином, суд дійшов висновку, що виключно позивач наділений безумовним правом врахування конкретного періоду заробітної плати при перерахунку пенсії, з якої її розмір обчислювався, або ж врахування нового періоду заробітної плати у випадку збільшення індивідуального коефіцієнта заробітної плати.
У межах даної адміністративної справи суд звертає увагу, що з 01.01.2004 пенсійна виплата ОСОБА_1 обчислювалась виходячи із заробітної плати за період з 01.07.1995 по 31.12.2005 при показнику індивідуального коефіцієнту заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,93363, а з 01.01.2017 Пенсійним органом зменшено такий індивідуальний показник коефіцієнту заробітної плати (доходу) застрахованої особи до 1,92754 з підстав зарахування додаткового періоду заробітної плати окрім з 01.07.1995 по 31.12.1999, періоду з 01.07.2000 по 31.12.2007.
Водночас, оскільки судом встановлено, що виходячи із індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) залежить розмір пенсії, проведений з 01.01.2017 перерахунок пенсії фактично призвів не лише до зниження цього коефіцієнту заробітку, але й перерахунку пенсії для її виплати в зменшеному розмірі, ніж врахування коефіцієнта 1,93363.
Також відповідач ствердив, що довідка про заробітну плату, надана позивачем для перерахунку пенсії не підтверджена первинними документами, позаяк відповідні ОСОБА_1 . Пенсійному органу не надавались.
Водночас, суд оцінює критично та відхиляє вказані доводи відповідача, виходячи з наступного.
Матеріалами справи підтверджується, що довідка про заробітну плату за період страхового стажу з 01.07.1995 по 30.06.2000 видана ОСОБА_1 для обчислення пенсії за №783.
Не є спірним у даній справі той факт, що вказана довідка про заробітну плату враховувалась Пенсійним органом для обчислення пенсії позивача за період з 01.07.1995 по 31.12.2005.
Так, згідно з п. 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, ще засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.
Частиною 3 ст. 44 Закону №1058-IV визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що саме на Пенсійні органи, а не осіб, які отримують пенсію, покладено обов`язок перевірки правомірності відомостей, відображених у наданих пенсіонерами документах, зокрема й про заробітну плату.
Однак, відповідачем не надано як доказів проведення правомірності видачі довідки про заробітну плату за період страхового стажу з 01.07.1995 по 31.12.2005, так і факту невідповідності довідки первинним документам, що слугувало би підставою для відмови у її врахуванні для обчислення пенсії.
У спірному рішенні про відмову у перерахунку пенсії відповідач вказав на таку єдину підставу відмови, як не підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами.
Разом з тим, судом встановлено, що позивачу пенсія призначена ще в 2003 році, довідка про заробітну плату міститься в матеріалах пенсійної справи, її сканкопія надана представнику позивача на адвокатський запит від 09.10.2025, долучена до заяви про перерахунок пенсії, за результатом розгляду якої прийнято оскаржене рішення.
Суд встановив, що матеріали адміністративної справи містять документи, які долучались до заяви про перерахунок пенсії, зокрема:
пояснення до заяви щодо зміну розрахунку заробітної плати, з якої обчислюється пенсія від 13.01.2025;
довідка про заробітну плату за період з 01.07.1995 по 30.06.2000;
розпорядження про перерахунок пенсії з 01.06.2007 із розрахунком коефіцієнту заробітної плати, який склав 1,93363;
копія листа ГУ ПФУ в Рівненській області від 19.11.2025 №1700-0202-8/88472, в якому було вказано, що для розрахунку пенсії з 01.06.2006 бралась заробітна плата з 01.07.1995 по 31.12.2005, індивідуальний коефіцієнт якої склав 1,93363.
На підставі п.4.2 Порядку №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Згідно з нормами п.4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Судом ж встановлено, що відповідач не реалізував свого права на перевірку наданих документів, обмежившись відмовою, яка з врахуванням встановлених обставин справи, є формальною та свідчить про надмірний формалізм.
Однак, суд зауважує, що позивач у заяві про перерахунок пенсії просила відповідача перерахувати її пенсію з найбільш вигідної для неї (яка враховувалась при обчисленні пенсії в період з 01.06.2007) заробітної плати за період страхового стажу з 01.07.1995 по 30.06.2000 із застосуванням індивідуального коефіцієнта заробітної плати 1,93363.
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку про протиправність рішення відповідача від 21.01.2026 №956120191751 про відмову у перерахунку пенсії позивача виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.07.1995 по 30.06.2000 та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,93363.
Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності вчинених ним дій.
З метою відновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась до суду, слід зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з 13..01.2026, обчисливши її виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.07.1995 по 31.12.2005 та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,93363.
За наведених обставин, вимоги позивача є правомірними, обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати у виді судового збору у сумі 1064,96 грн. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 21.01.2026 № 956120191751 «Про відмову в перерахунку пенсії», яким ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії щодо зміни виду розрахунку, виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.07.1995 по 31.12.2005 та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,93363.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з 13.01.2026, обчисливши її виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.07.1995 по 31.12.2005 та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,93363.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, витрати у виді судового збору у сумі 1064,96 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складений 20 травня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ) 
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп. Соборний, буд.158Б,м. Запоріжжя,Запорізька обл.,69005, ЄДРПОУ/РНОКПП 20490012) 

Суддя       Д.П. Зозуля