"29" квітня 2026 р. Справа № 363/6561/25 

ЗАОЧНЕ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
судді Олійник С.В.,
за участі секретаря Захарової Н.В.,
розглянувшиу відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

встановив:

03 листопада 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю"Факторинг Партнерс" звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення кредитної заборгованості у загальному розмірі 72 559,80 грн та судових витрату по сплаті судового збору 2 422,40 грн і витрати на правничу допомогу 25 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09 жовтня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір №1823174. Кредитним договором встановлена сума кредиту (загальний розмір): 15 000 грн. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 360 днів. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до умов кредитного договору у вигляді стандартної процентної ставки, яка становить 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту. 21 липня 2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір №21-07/25, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1823174. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №1823174 від 09.10.2024 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 72 559,80 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 14 820 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 37 642,80 грн, заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) – 12 597 грн, заборгованість за пенею та/або штрафами – 7 500 грн.
‘Процесуальні дії та рішення у справі.
12 листопада 2025 року на адресу суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 70 929,60 грн.
25 листопада 2025 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.
20 квітня 2026 року протокольною ухвалою вирішено проводити розгляд справи у відсутності відповідача, в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи.
Позиції учасників справи.
Представник позивача в позовній заяві просить розгляд справи проводити у її відсутність, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. В уточненій позовній заяві зазначила, що при формуванні розрахунку заборгованості за Договором про споживчий кредит/Кредитним договором № 1823174, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» допущено помилку та помилково зазначено, загальну суму заборгованості 72 559,80 грн, з яких: 14 820,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 50 239,8 грн – заборгованість за відсотками, нарахованими в межах строку кредитування; 7 500,00 – заборгованість за пенями і штрафами, замість вірних: 70 929,60 грн, з яких: 14 820,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 48 609,60 грн – заборгованість за відсотками, нарахованими в межах строку кредитування; 7 500,00 грн - заборгованість за пенями і штрафами. При підготовці позовної заяви було допущено описку, внаслідок чого було невірно зазначено: ціну позову у сумі 72 559,80 грн, Замість вірних: ціну позову у сумі 70 929,60 грн. Враховуючи арифметичну помилку, допущену позивачем при формуванні розрахунку заборгованості за кредитним договором №1823174, від 09.10.2024 року, та описки, допущеної в тексті позовної заяви, вважають за необхідне уточнити позовні вимоги та просять вважати вірними позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, що зазначені у позовній заяві, викладеній в новій редакції: Стягнути з боржника яким є: ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за Договором у розмірі 70 929,60 грн. Стягнути з боржника яким є: ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Стягнути з боржника яким є: ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» понесені витрати на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, крім того повідомлявся через офіційний портал «Судова влада України» веб-сторінку Вишгородського районного суду Київської області, причини неявки суду невідомі, а тому суд, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача.
Відповідач повідомлявся шляхом направлення судових повісток, що підтверджується поштовим повідомленням, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повернулися на адресу суду «адресат відсутній». Крім того, про призначення судового засідання відповідача повідомлялось шляхом здійснення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідача в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача.
Відповідно до відомостей, отриманих з Вишгородської міської ради, підтверджено зареєстроване місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 . 
Судові повідомлення надсилалися на зазначену адресу, проте поштове відправлення повернуто з відміткою «адресат відсутній», що, відповідно до правової позиції Верховного Суду, є належним врученням. 
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що всі сторони по справі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, зважаючи на наявність клопотання сторони позивача про розгляд справи за їх відсутності, а також враховуючи відсутність клопотань відповідача про повторне відкладення судового розгляду, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності сторін по справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
09 жовтня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» №1823174, підписаний електронним шляхом, відповідно до умов якого товариство надає клієнту кредит на умовах строковості, платності і поворотності, шляхом перерахування коштів на рахунок клієнта № НОМЕР_1 . Зокрема: сума кредиту 15 000 грн, строк кредитування -360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, стандартна процентна ставка за весь строк кредитування 1,0 %, яка застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.3 цього Договору. 
Відповідно до п.п. 6.4., 6.4.1, 6.4.2 Договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: у розмірі 2 250,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 165,00 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.
Договір про надання споживчого кредиту №1823174 від 09.10.2024 року підписаний шляхом накладання електронного підпису, одноразовим ідентифікатором Х146.
З листа ТОВ «Пейтек» від 22.07.2025 року та ТОВ «Селфі Кредит» від 02.09.2025 року вбачається, що 09.10.2024 року на рахунок відповідача перераховано кошти у розмірі 15 000 грн, з призначенням платежу: зарахування на картку НОМЕР_1 .
З розрахунку заборгованості за договором №1823174 від 09.10.2024 року вбачається, що заборгованість відповідача станом на 21.07.2025 року становить: 59 962,80 грн, з яких: 14 820 грн – заборгованість за тілом кредиту; 37 642,80 грн – заборгованість за відсотками; 7 500,00 грн - заборгованість за пенею і штрафами.
21 липня 2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Факторинг партнерс» укладено договір факторингу №21-07/25, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1823174.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 59 962.80 грн, з яких: 14 820 грн – заборгованість за тілом кредиту; 37 642,80 грн – заборгованість за відсотками; 7 500,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями.
Згідно уточненого Розрахунку заборгованості ТОВ «Факторинг Партнерс» за договором №1823174 за 87 календарних днів (22.07.2025 по 17.10.2025) в межах строку кредитування нарахувало відповідачу заборгованість по відсоткам у розмірі 10 966,80 грн, а тому загальний розмір заборгованості становить 70 929,60 грн, з яких: 14 820,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 48 609,60 грн – заборгованість за відсотками, нарахованими в межах строку кредитування; 7 500,00 грн - заборгованість за пенею і штрафами.
Застосовані норми права.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Відповідно до ст. ст.526, 612, 625 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У частинах першій та другій ст.639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020№ 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1 ст.642 ЦК України).
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX та набрав чинності 17.03.2022, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Мотиви і висновки суду.
Судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем кредитного договору з первісним кредитором, порушення ним взятих на себе зобов`язань, ознайомлення і згода відповідача з умовами кредитного договору, набуття позивачем права вимоги до відповідача за цими договорами.
Факт сингулярного правонаступництва, за яким до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшли права кредитора до відношенню до відповідача за вказаними вище договорами, доведено сукупністю наявних у матеріалах справи доказів.
Доводи позивача відповідачем не спростовано, так як не надано до суду доказів такого спростування.
Відповідач після заміни кредитора належних дій для погашення існуючої заборгованості не вчинив, в результаті чого виникла заборгованість перед ТОВ «Факторинг Партнерс» за кредитним договором в розмірі 70 929,60 грн, з яких: 14 820,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 48 609,60 грн – заборгованість за відсотками, нарахованими в межах строку кредитування; 7 500,00 грн - заборгованість за пенею і штрафами.
Водночас, суд приходить до висновку щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі вищевказаного договору, відмовити у стягненні пені за кредитним договором у розмірі 7 500 грн та задовольнити частково позовні вимоги за кредитним договором №1823174 у розмірі 63 429,60 грн, яка складається: 14 820,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 48 609,60 грн – заборгованість за відсотками, нарахованими в межах строку кредитування.
Щодо судових витрат.
Представник позивача заявив вимогу про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 грн, на підтвердження чого надано: договір №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 року, заявку на надання юридичної допомоги №1153 від 01.09.2025 року, витяг з акту №19 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 року
Згідно з витягом з акту про надання юридичної допомоги становить 25 000 грн, до яких включено: надання консультації, вивчення документів, складання позовної заяви.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із положень статті 137 ЦПК України, відповідно до якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, а за результатами розгляду справи такі витрати підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема: зв`язок витрат із розглядом справи, їх обґрунтованість і пропорційність до предмета спору, поведінку сторін, стадію розгляду справи, а також вжиті заходи щодо досудового врегулювання спору.
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, обсягом виконаних робіт, витраченим часом, ціною позову та значенням справи для сторони.
Як зазначено у практиці Великої Палати Верховного Суду (постанова від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц), суд при визначенні суми відшкодування має враховувати критерії реальності, необхідності та розумності витрат, а не лише їх договірне визначення між адвокатом та клієнтом.
Аналогічний підхід висловлено Європейським судом з прав людини, який наголошує, що компенсації підлягають лише фактичні, необхідні та розумні витрати (зокрема, рішення у справах «East/West Alliance Limited проти України» та «Лавентс проти Латвії»).
Оцінивши подані докази, суд враховує, що справа є незначної складності, була розглянута у спрощеному провадженні, без участі представника позивача у судових засіданнях (за його заявою), а обсяг виконаних адвокатом робіт обмежувався підготовкою позовної заяви та аналізом документів.
За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу не повною мірою відповідає критеріям розумності та співмірності, у зв`язку з чим підлягає зменшенню до 3 000 грн як фактично обґрунтованого та необхідного розміру.
Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати у разі часткового задоволення позову розподіляються між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з платіжною інструкцією №0570290021 від 30.10.2025 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Із 72 559,80 грн позовних вимог, з яких судом задоволено 63 429,60 грн, що становить 87,43%, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 2 117 грн 90 коп. (2 422,40 х 87,43%) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 622 грн 90 коп. (3 000,00 х 87,43%), а інша частина судових витрат покладається на позивача.
Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 272-273, 351-352, 354-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 63 429,60 грн та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 117 грн 90 коп. та витрат на правову допомогу у розмірі 2 622 грн 90 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521; ідентифікаційний код 42640371.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Суддя Олійник С.В.