ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

22.04.2026	м. Суми	Справа № 920/1488/25	

Господарський суд Сумської області у складі
судді Резніченко О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання – Бублик Т.Д.,

розглянув у порядку загального позовного провадження матеріали справи
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116, код ЄДРПОУ 42399676)
до відповідача: Комунального підприємства “Ромнитеплосервіс” Роменської міської ради (вул. Щербакова, буд. 14, м. Ромни, Сумська область, 42000, код ЄДРПОУ 30880163)
про стягнення 14 503 460,20 грн

за участю представників сторін:
від позивача: Верхацький І.В. (в режимі відеоконференції)
від відповідача: Щебетун О.Л. (в режимі відеоконференції) 

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача 14 503 460,20 грн заборгованості по договору постачання природного газу №8893-ТКЕ(24)-17 від 11.10.2024, а саме: 12 597 227,90 грн основного боргу, 1 443 607,03 грн пеня, 140 783,22 грн – 3% річних, 321 842,05 грн інфляційні втрати. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 174 041,52 грн сплаченого судового збору.
Позов обґрунтовано тим, що позивач на підставі договору постачання природного газу від 11.10.2024 протягом жовтня 2024 – квітня 2025 поставив відповідачу природний газ на суму 13950387,90 грн. Відповідач провів часткову оплату отриманого природного газу на суму 1353160,00 грн, заборгованість відповідача складає 12597227,90 грн на момент звернення до суду із позовом. Також позивач згідно із умовами договору нарахував відповідачу пеню у сумі 1 443 607,03 грн, 3% річних - 140 783,22 грн та інфляційні втрати - 321 842,05 грн.
11.03.2026 та 13.04.2026 позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог та повідомив суд, що відповідачем частково сплачено основний борг під час проведення підготовчого засідання та станом на 09.04.2026 сума основного боргу складає 6 835 901,90 грн.
Відповідач відзив на позов суду не подав. На стадії підготовчого засідання проводив часткову оплату основного боргу та повідомив суд, що станом на 02.03.2026 розмір основного боргу складає 6 835 901,90 грн.
Рух справи.
Ухвалою суду від 28.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 01.12.2025.
18.11.2025 представником відповідача подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№5538 від 18.11.2025) у якому упросить відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку з направленням листа позивачу щодо укладення мирової угоди в рамках даної справи.
У судовому засіданні 01.12.2025 оголошено перерву у підготовчому засіданні на 24.12.2025.
15.12.2025 представником відповідача подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№5995 від 15.12.2025).
Розгляд справи 24.12.2025 не відбувся, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та оголошенням повітряної тривоги. 
Ухвалою суду від 24.12.2025 підготовче засідання відкладене на 02.02.2026.
27.01.2026 представником відповідача подано до суду клопотання про долучення доказів (вх. №442), у якому повідомив суд про часткову сплату суми основного боргу, яка становить 8 335 901,90 грн.
27.01.2026 представником відповідача подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№435 від 27.01.2026).
У судовому засіданні 02.02.2026 оголошено перерву на 02.03.2026 для врегулювання спору мирним шляхом.
27.02.2026 представником відповідача подано до суду клопотання про долучення доказів (вх.№1014), у якому повідомив суд про часткову сплату суми основного боргу, яка становить 6 835 901,90 грн.
02.03.2026 представником позивача подано до суду письмові пояснення щодо залишку суми основної заборгованості (вх.№1037), у яких повідомляє, що станом на 27.02.2026 заборгованість (основний борг) за договором від 11.10.2024 становить 8 335 901,90 грн.
У судовому засіданні 02.03.2026 оголошено перерву на 18.03.2026.
06.03.2026 представником відповідача подано до суду заяву щодо долучення доказів (вх.№1150).
11.03.2026 представником позивача подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог та повернення надмірно сплаченого судового збору (вх.№1085,1086 від 11.03.2026) у якій зазначив, що у зв`язку з частковою сплатою відповідачем суми основного боргу просить стягнути з відповідача на свою користь борг у загальній сумі 10 242 134,20 грн, у тому числі: основний борг у сумі 8 335 901,90 грн, 1 443 607,03 грн пені, 140 783,22 грн – 3% річних, 321 842,05 грн інфляційні втрати, а також судові витрати у сумі 122 905,61 грн. Також просить повернути надмірно сплачений судовий збір у розмірі 51 135,91 грн.
У судовому засіданні 18.03.2026 задоволено усне клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи; оголошено перерву на 06.04.2026.
У судовому засіданні 06.04.2026 заяву представника позивача про зменшення розміру позовних вимог (вх.№1085,1086 від 11.03.2026) прийнято до розгляду; закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.04.2026.
13.04.2026 представником позивача подано до суду письмові пояснення щодо залишку суми непогашеної основної заборгованості (вх.№1941), у яких повідомляє, що станом на 08.04.2026 заборгованість за спожитий газ (основний борг) становить 6 835 901,90 грн та надав оновлений розрахунок заборгованості основного боргу станом на 08.04.2026.
У судовому засіданні 22.04.2026 представник відповідача заявила усне клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій у зв`язку з важким фінансовим становищем підприємства.
Відповідно до ст. 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.
Тому, з огляду на приписи зазначеної норми, суд вважає, що клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій повинно бути подано у письмовому вигляді разом з поданням необхідних доказів.
У зв`язку з вищевикладеним суд відмовляє відповідачу у задоволенні усного клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.
У судовому засіданні 22.04.2026 представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог. 
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Законодавство, що підлягає застосуванню.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі – позивач) та Комунальним підприємством “Ромнитеплосервіс” Роменської міської ради (далі – відповідач, споживач) 11.10.2024 було укладено Договір постачання природного газу № 8893-ТКЕ(24)-17 (далі– Договір).
На виконання умов Договору, протягом жовтня 2024 – квітня 2025 позивач передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 13 950 387,90 грн. згідно актів приймання – передачі природного газу, які додані позивачем до позовної заяви.
Відповідно до п. 3.5 Договору, приймання-передача газу, переданого позивачем відповідачу у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі природного газу.
Всі акти приймання-передачі були підписані сторонами без будь-яких зауважень.
Відповідно до пункту 5.1 Договору остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому відповідач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. 
На момент звернення до суду розмір заборгованості складав 12 597 227,90 грн. Також після відкриття провадження у справі відповідачем було сплачено 5761326,60 грн основного боргу, станом на день розгляду справи у суді розмір боргу складає 6 835 901,90 грн.
Зазначена заборгованість визнається сторонами, підтверджується матеріалами справи.
Згідно вимог ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частиною 1 ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Згідно норм цивільного законодавства договір купівлі-продажу є оплатним, тобто при набуванні речі у власність, покупець сплачує продавцеві вартість (ціну) речі, яка обумовлена договором, а у продавця виникає зобов`язання передати покупцю річ та право вимоги оплати і зобов`язання покупця сплати вартість отриманої речі та право її вимоги.
Даний договір є консенсуальним, оскільки права та обов`язки виникають вже в момент досягнення ними угоди за всіма істотними умовами. Отже, змістом договору є ті умови, з приводу яких сторони досягли згоди.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами ст. 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.
Тому, на підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у частині стягнення 6 835 901,90 грн основного боргу за договором.
Щодо вимог у частині стягнення 5761326,60 грн основної заборгованості провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України у зв`язку із відсутністю предмета спору, так як відповідач частково задовольнив вимоги позивача після відкриття провадження у справі.
Також позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат, розрахунок яких станом на 15.09.2025 додано позивачем до позову (а.с. 66-68).
Відповідач заперечень щодо розрахунків та контррозрахунку штрафних санкцій суду не подав.
Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з приписами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Пунктом 7.2 Договору визначено, що у разі прострочення Відповідачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1. та/або строків оплати за пунктом 8.4. цього Договору, Відповідач зобов`язується сплатити Позивачу 3% річних, інфляційних збитків та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Вказаний пункт Договору узгоджується із положеннями ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»: платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
З урахуванням суми та строку прострочення сплати основного боргу відповідача перед позивачем за Договором, розмір нарахованої пені за неналежне виконання відповідачем умов Договору складає 1 443 607,03 грн, згідно детального розрахунку, здійсненого у додатку до цього позову.
Відповідно до вимог пункту 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.
Оскільки відповідачем не виконані умови Договору щодо оплати отриманого природного газу, він зобов`язаний сплатити на користь позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Що стосується нарахованих 3% річних, то приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки сторони в договорі не передбачили інший розмір процентів річних, то стягненню підлягають три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення.
Загальний розмір нарахованих 3% річних від основного боргу складає 140 783,22 грн, згідно детального розрахунку, здійсненого у додатку до цього позову.
Стосовно інфляційних втрат, то відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.01.2018 року у справі №910/24266/16 вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже, сума боргу в цьому періоді зменшується.
Періодом, за який розраховуються інфляційні, є час прострочення з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).
Розрахунок індексу інфляції здійснено позивачем у відповідності до рекомендацій, наданих відповідно до Листа Верховного Суду України від 03.04.1997 року № 62-97-р.
Сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів складає 321 842,05 грн, згідно детального розрахунку, здійсненого у додатку до цього позову.
Висновки суду.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 6 835 901,90 грн основного боргу, 1 443 607,03 грн пені, 140 783,22 грн – 3% річних, 321 842,05 грн інфляційних втрат. Також, провадження у справі у частині стягнення 5761326,60 грн підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю предмета спору.
Розподіл судових витрат між сторонам.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Позивачем подано до суду заяву про повернення надмірно сплаченого судового збору (вх.№1086 від 11.03.2026).
Враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволено частково, витрати зі сплати судового збору в розмірі 104 905 грн 61 коп. покладаються на відповідача, а витрати зі сплати судового збору в розмірі 69 135 грн 91 коп. підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.
Керуючись ст. ст. 123, 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до Комунального підприємства “Ромнитеплосервіс” Роменської міської ради про стягнення 14 503 460 грн 20 коп. – задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства “Ромнитеплосервіс” Роменської міської ради (вул. Щербакова, буд. 14, м. Ромни, Сумська область, 42000, код ЄДРПОУ 30880163) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116, код ЄДРПОУ 42399676) 6 835 901 грн 90 коп. основного боргу, 1 443 607 грн 03 коп. пені, 140 783 грн 22 коп. – 3% річних, 321 842 грн 05 коп. інфляційних втрат, 104 905 грн 61 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Провадження у справі у частині стягнення 5761326 грн 60 коп. основного боргу – закрити за відсутністю предмету спору.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 69 135 грн 91 коп., про що після набрання рішенням законної сили постановити відповідну ухвалу.

5. Видати позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.
Повне судове рішення складено 28.04.2026.

Суддя	О.Ю. Резніченко