ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

01 червня 2026 року	Справа №160/2778/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В. 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до 1-Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, 2- Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до 1- Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, 2- Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить: 
визнати протиправним та скасувати рішення від 16.01.2026 № 047050034898 Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого Кабінетом Міністрів України ОСОБА_1 - періоди роботи з 21.02.2013 по 23.10.2014; з 06.09.2016 по 19.04.2021 в Публічному акціонерному товаристві "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" та з 03.08.2021 по 04.11.2025 роботи на ПрАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ»;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 робіт з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць - з 20.10.2025 р.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду протиправно не здійснено призначення пенсії за віком на пільгових умовах, посилаючись на відсутність необхідного пільгового стажу. Позивачем до заяви про призначення пенсії було надано всі необхідні документи в підтвердження періодів його роботи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі №160/2778/26. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у відзиві на позовну заяву, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилається на підстави відмови наведені ним в оскаржуваному рішенні про відмову у призначенні пенсії.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відзив на позовну заяву не надало.
Відповідач-2 про розгляд справи був повідомлений належним чином, шляхом доставлення 13.02.2026 до його електронного кабінету ухвали суду, що підтверджується довідкою Дніпропетровського окружного адміністративного суду про доставку електронного листа.
За правилами ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
ОСОБА_1 надав відповідь на відзив відповідача-1, в якій звертає увагу на те, що при прийманні його заяви і документів про призначення пенсії Головним управлінням не було доведено до його відома відповідно до п. 4.2 Порядку №22-1 інформації про необхідність надання рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Ухвалою суду від 13.04.2026 продовжено строк розгляду справи №160/2778/26 на розумний строк, достатній для всебічного та повного розгляду справи. 
В період з 01.05.2026 по 29.05.2026 суддя перебувала у відрядженні та у відпустці, що підтверджується довідкою №159.
Справа розглянута в перший день виходу судді з відпустки.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Позивач – ОСОБА_1 звернувся 09.01.2026 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
За принципом екстериторіальності заява позивача була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області, яким прийнято рішення від 16.01.2026 за №047050034898 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Головним управління зазначено, що пенсійний вік, визначений пунктом 2 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №1) становить 50 років.
Необхідний визначений страховий стаж не менше 25 років у чоловіків , з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Головним управлінням встановлено, що страховий стаж особи становить 32 роки 10 місяців 24 дні.
До страхового стажу зараховані всі періоди.
Пільговий стаж відсутній.
До пільгового стажу роботи не зараховано:
періоди роботи відповідно до довідки від 07.11.2025 №143-1074, оскільки довідка не відповідає вимогам пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи (додаток №5) – відсутні документи, які надають право підпису начальнику відділу найму, навчання та розвитку персоналу та головному фахівцю найму персоналу відділу найму, навчання та розвитку персоналу;
періоди роботи відповідно до архівної довідки від 11.12.2024 №К-21/2-09/1668, оскільки відсутнє рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії
Враховуючи вищевикладене, прийнято рішення відмовити у призначенні пенсії відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки відсутній необхідний пільговий стаж роботи. 
Позивач вважає рішення Пенсійного фонду України в Чернігівській області протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду з відповідним позовом.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадянам на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Тобто, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (Закон №1058) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Позивач при зверненні до суду досягнув пенсійного віку 50 років, визначеного вищенаведеними нормами, у зв`язку з чим посилання відповідача-1 у спірному рішенні на відсутність пенсійного віку у позивача є безпідставними.
Спірним є незарахування позивачу до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 21.02.2013 по 23.10.2014 і з 06.09.2016 по 19.04.2021 у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» і періоду роботи з 03.08.2021 по 04.11.2025 у ПрАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» . 
За ч. 1 ст. 24 Закону України № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 ст. 24 Закону України № 1058-IV.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст. 56 Закону України від 54.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах (Порядок №383).
Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинними на період роботи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637.
Статтею 62 закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58 затверджена Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників (Інструкція №58).
До трудової книжки вносяться, зокрема:
відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження;
відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення (п. 2.2.Інструкції №58).
За вимогами пунктів 2.3., 2.4. Інструкції №58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.
Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - удень звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Відповідно до п. 2.14. Інструкції №58 у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства.
Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу.
У графі 3 пишеться: "Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій". 
Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ( Порядок №637).
За п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Приписами п. 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
З копії трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 15.09.1992 вбачається, що він: 
21.02.2013 переведений в новопрокатний цех ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» прибиральником гарячого металу 3 розряду відповідно до розпорядження №314 від 14.02.2013 (запис 20);
11.07.2014 переведений там же посадчиком металу 4 розряду відповідно до розпорядження про переведення №1121 від 10.07.2014 (запис 21);
24.10.2014 звільнений за ініціативою робітника , ст. 38 КЗпП України відповідно до розпорядження про звільнення №№1287 від 22.10.2014 (запис 22);
06.09.2016 прийнятий в ремонтно-сервісний центр, цех ремонту металургійного обладнання, дільниця технічного обслуговування і ремонту механоустаткування доменного виробництву, слюсарем-ремонтником 5 розряду відповідно до розпорядження №298 від 31.08.2016 (запис 30);
20.04.2021 переведений до доменного цеху змінним майстром з ремонту устаткування дільниці технічного обслуговування та ремонту механоустаткування відповідно до розпорядження №651 від 19.04.2021(запис 35);
02.08.2021 звільнений у зв`язку з переведенням до ПрАТ «ДКХЗ за п. 5 ст. 36 КЗпП України відповідно до наказу №840 від 02.08.2021 відповідно до наказу №840 від 02.08.2021 (запис 36);
03.08.2021 прийнятий в доменний цех ПрАТ «Дніпровський коксохімічний завод змінним майстром з ремонту устаткування дільниці технічного обслуговування та ремонту устаткування служби інжинірингу за переведенням у ПАТ «ДМК» відповідно до наказу №221к від 02.08.2021 (запис 37).
Записи засвідчені посадовими особами і скріплені печатками підприємства.
Трудова книжка містить також відмітки про атестацію робочого місця слюсаря-ремонтника за Списком №1.відповідно до постанови №127 від 26.12.2017 і постанови №20 від 31.08.2020, робочого місця майстра з ремонту устаткування відповідно до постанови №21 від 26.12.2022, інформацію про перейменування підприємств.
Професії «прибиральник гарячого металу» та «посадник металу» входили до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36.
Системний аналіз наведених вище положень Порядку №637 дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 року у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 року у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 року у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі №550/927/17, від 10.12.2020 року у справі №372/403/17.
Копія трудової книжки, яка є первинним джерелом інформації про стаж позивача і підтверджує його роботу у спірні періоди.
Діючим законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед іншими відомостями.
Суд наголошує, що визначальним для призначення пенсії є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Крім того, позивачем в підтвердження роботи у Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» вказані періоди була також надана архівна довідка Архівного управління Кам`янсько міської ради Дніпропетровської області від 11.12.2024 №К-21/2-09/1668 , підписана посадовими особами і скріплена печаткою.
Підставою для складання довідки були : копії документів з атестації робочих місць особових карток ф. П-2, документи з особового складу ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат, прийняті на довгострокове зберігання без додаткових умов до архівного управління міської ради на підставі ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2023 №904/2104/19 та наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2023 №904/2104/19, акт приймання-передавання документів від 23.08.2023 №05. Підстава: ф. ОС-701, спр. №№383,1034 (особові справи звільнених працівників за 2014, 202021 роки, особові картки ф. П-2), історична довідка.
На підтвердження роботи в Приватному акціонерному товаристві «КАМЕТ-СТАЛЬ» (перейменовано з Приватного акціонерного товариства «Дніпровський коксохімічний завод») позивачем була надана також довідка №143-1074 від 07.11.2025 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Відповідно до вказаної довідки позивач працював повний робочий день в Приватному акціонерному товаристві КАМЕТ-СТАЛЬ» в доменному цеху (дільниця технічного обслуговування та ремонту механоустаткування) в період з 03.08.2021 по 04.11.2025 в чорній металургії «Загальні професії» працівником, зайнятим ремонтом устаткування в умовах діючого виробництва змінним майстром з ремонту устаткування за Списком №1 розділ ІІІ, підрозділ 6 Постанови КМУ №461 від 24.06.2016, Постанови КМУ №479 від 04.07.2017 з 03.08.2021 по 04.11.2025 – 04 р. 02 міс. 06 днів.
Підставою для видачі довідки є: особиста картка ф. Т2 (особова справа), штатний розпис, табелі обліку робочого часу, технологія виробництва.
В додатковій інформації довідки вказано, що робочі місця атестовані в спільній постанові по підприємству «Про підтвердження пільг та компенсацій за роботу із шкідливими (особливо шкідливими) та важкими (особливо важкими) умовами праці за результатами атестації робочих місць за умовами праці працівників доменного цеху металургійного виробництва ПрАТ «ДКХЗ» №2МВ від 03.08.2021. Спільна постанова «Про результати чергової атестації робочих місць за умовами праці працівників доменного цеху дирекції з виробництва ПрАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» №21 від 26.12.2022.
Приватне акціонерне товариство «Дніпровський коксохімічний завод» перейменовано в приватне акціонерне товариство «КАМЕТ-СТАЛЬ» (наказ по підприємству від 11.02.2022 №163).
Довідка підписана посадовими особами і скріплена печаткою підприємства.
Суд не приймає посилання відповідача-1 у спірному рішенні на відсутність документів, які надають право підпису.
За змістом п. 23 Порядку 637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).
Вказана норма встановлює обов`язок підпису довідки посадовими особами і їх засвідчення печаткою, і не зобов`язує надавати документи в підтвердження права підпису довідки. 
Суд також враховує, що Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 вказав, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах. 
Таким чином, обставини справи і вищенаведений аналіз правових норм свідчить про безпідставну відмову відповідача-1 у зарахуванні спірних періодів до пільгового стажу позивача.
Крім того, згідно ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Аналогічні норми наведені і у ч. 3 ст. 44 Закону України від «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про вчинення відповідачами дій, спрямованих на проведення перевірки відомостей щодо роботи позивача у спірні періоди на посадах, які дають останньому право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, як і не доведено відсутності у трудовій книжці позивача, яка у даному випадку є основним документом, що підтверджує стаж, відповідних записів чи неточностей.
При цьому, оскільки рішення про відмову у призначенні пенсії від 16.01.2026 №047050034898 було прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області, то і обов`язок зарахувати спірні періоди роботи позивача до пільгового стажу також покладається на вказаний орган Пенсійного фонду.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не здійснювало розгляд заяви позивача по суті і не приймало будь-яких рішень. Даним Головним управлінням Пенсійного фонду було лише направлено на адресу позивача спірне рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області є неналежним відповідачем у цій справі.
Щодо позовних вимог зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати і виплатити позивачу пенсію суд зазначає наступне.
Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно із Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнято Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Дискреційні повноваження- це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визнавати повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акту.
У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.
Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.
Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції, адміністративний суд, не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України та не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.
Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», призначення, розрахунок, нарахування та виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України, тобто, в даному випадку відповідач має виключну компетенцію щодо призначення позивачу пенсії.
Суд зазначає, що зобов`язавши відповідача-1 зарахувати періоди роботи позивача до пільгового стажу, суд не може зобов`язати призначити нарахувати і виплатити пенсію, оскільки саме на пенсійний орган покладено обов`язок обрахування стажу роботи особи та встановлення всіх необхідних умов для призначення пенсії.
Вказані вимоги є передчасними, оскільки вказаним діям передує належний розгляд заяви про призначення пенсії.
На підставі викладеного суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні цієї частини позовних вимог.
Пунктом 10 ч. 2 ст. 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Враховуючи наведене, а також дискреції Пенсійного органу в питаннях призначення та нарахування пенсії, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.01.2026 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 , з урахуванням висновків суду в цій справі.
За приписами ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.
Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідачі не надали.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає частковому задоволенню.
Щодо посилання в тексті позовної заяви на необхідність встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в даній справі, суд виходить з наступного.
За приписами ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За змістом наведеної норми суд на власний розсуд приймає рішення про необхідність чи відсутність потреби в зобов`язанні суб`єкта владних повноважень подати звіт.
При цьому, вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю, суд має врахувати надані позивачем докази, особливості покладених на суб`єкта владних повноважень обов`язків згідно із судовим рішенням та його можливості ці обов`язки виконувати в рамках законодавства.
Позивачем не наведено обґрунтованих аргументів необхідності застосування ч. 1 ст. 382 КАС України та не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення, тому суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі.
Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду із позовом сплачено судовий збір у сумі 1331,20 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №84-48К від 06.02.2026.
Суд, керуючись положеннями статті 139 КАС України, враховуючи часткове задоволення позову вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 на користь позивача судовий збір у сумі 665,60 грн.
Керуючись статтями 139, 241, 243, 244-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до 1- Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 83-А, м.Чернігів, Чернігівська область, 14005, код ЄДРПОУ 21390940), 2- Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії -задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення від 16.01.2026 № 047050034898 Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 83-А, м. Чернігів, Чернігівська область, 14005, код ЄДРПОУ 21390940) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до пільгового стажу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого Кабінетом Міністрів України - періоди роботи з 21.02.2013 по 23.10.2014; з 06.09.2016 по 19.04.2021 в Публічному акціонерному товаристві "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" та з 03.08.2021 по 04.11.2025 роботи на ПрАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ»
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 83-А, м. Чернігів, Чернігівська область, 14005, код ЄДРПОУ 21390940), повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 09.01.2026 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 , з урахуванням висновків суду в цій справі.
В решті позовних вимог – відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 83-А, м. Чернігів, Чернігівська область, 14005, код ЄДРПОУ 21390940) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати з оплати судового збору у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона