ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2026	 	Справа № 904/1086/26	
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯСНО+» м. Київ 
До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Синтиз», м. Синельникове 
Про: стягнення 1 349 870,82 грн. 
Суддя Васильєв О.Ю.
Без участі представників сторін
СУТЬ СПОРУ:
ТОВ «ЯСНО+» ( позивач ) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «Синтиз» ( відповідач ) про стягнення 1 349 870,82грн. (в т.ч.: 1 321 025,94грн. – заборгованість , 16 364,23грн. – 3 % річних , 12 480,65грн – інфляційні втрати) заборгованості за договором постачання електричної енергії споживачу № 777052107667ПВ від 01.10.24р. 
Ухвалою суду від 09.03.26р. відкрите провадження у справі №904/1086/26 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.
ТОВ «Синтиз» (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов не скористалось, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі було повідомлене належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку 09.03.26р. копії ухвали суду в його електронний кабінет, зареєстрований у підсистемі Електронний суд ЄСІТС.
Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у раз неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. 
Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -
ВСТАНОВИВ:
Між ТОВ «ЯСНО+» (постачальник) та ТОВ «Синтиз» (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу від 01.10.24р. №777052107667ПВ на умовах публічної комерційної пропозиції «Вільна (строкова)» постачальника електричної енергії ТОВ «ЯСНО+» (додаток 2 до договору) (далі - комерційна пропозиція) шляхом підписання повідомлення (заяви-приєднання) про намір укласти договір про постачання електричної енергії споживачу (додаток 1 до договору). Початок постачання з 01.10.24р. Також сторонами підписана угода про електронний документообіг, що врегульовує відносини сторін, пов`язані з обміном інформацією та документами з використанням електронних комунікаційних систем (додаток 3 до договору від 01.10.24р.). Згідно з пунктом 1.1. цей договір про постачання електричної енергії споживачу встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником та укладається з урахуванням статті 642 Цивільного кодексу України, шляхом підписання сторонами двох примірників , які мають однакову юридичну силу, один з яких зберігається у постачальника, другий - у споживача. Пунктом 2.1. встановлено, що постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору. Відповідно до п.3.1. датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком до договору, якщо інша дата не визначена комерційною пропозицією, але в будь-якому випадку не раніше строку початку дії договору. Згідно з п.5.1. споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до договору. В п. 5.5. вказано, що розрахунковим періодом за договором є календарний місяць. Відповідно до п. 5.7. оплата рахунка постачальника за договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у комерційній пропозиції. П. 4.1. комерційної пропозиції передбачено, що розрахунки за електричну енергію здійснюються виключно в грошовій формі відповідно до умов договору, шляхом перерахування коштів тільки на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника, вказаний у рахунку на оплату та на сайті постачальника. У пунктах 5.1. та 5.2. комерційної пропозиції вказано, що оплата обсягів споживання електричної енергії здійснюється наступним чином : остаточний розрахунок за фактичним обсягом споживання - після здійснення нарахування постачальником, на підставі рахунку за фактичне споживання наданого постачальником, до 12 числа місяця наступного за розрахунковим періодом. Обсяги переплат зараховуються для оплати наступних платежів. Згідно з п.6.1. комерційної пропозиції рахунок на оплату прогнозованого обсягу споживання електричної енергії формується постачальником і надається (направляється) споживачу доступними каналами зв`язку, зокрема передбаченими в п.10.4 комерційної пропозиції. Прогнозований обсяг споживання визначається постачальником на підставі відомостей про обсяги прогнозованого споживання електричної енергії наданих адміністратором комерційного обліку (Оператором системи), або розрахованих за допомогою власних програмних ресурсів за середньодобовим споживанням минулих періодів, чи з урахуванням інших відомостей, в тому числі щодо потужності площадок обліку у нових споживачів. Відповідно до пунктів 6.3. та 6.4. комерційної пропозиції рахунок на оплату фактично спожитого у розрахунковому періоді обсягу електричної енергії надається, як правило, до 10 числа місяця наступного за розрахунковим (після отримання звіту споживача про покази засоби обліку постачальником або після отримання постачальником від оператора системи розподілу даних про обсяги споживання споживача) і надається (направляється) споживачу доступними каналами зв`язку, зокрема передбаченими в п. 10.4 комерційної пропозиції. Акт приймання-передавання оформлюється постачальником у день формування рахунку за фактично спожиту електричну енергію або за вимогою споживача.
На підставі отриманих даних про спожиті відповідачем обсяги електроенергії, у відповідності до п. 10.4. Комерційної пропозиції в інтернет-сервісі «Особистий кабінет» було сформовано та видано відповідні рахунки за розрахункові періоди : вересень – листопад 2025 р. : від 01.10.25р. № 777052107667/9/1 - на суму 1 981 476,38 грн., від 01.11.25р. № 777052107667/10/1 - на суму 787 069,15 грн., від 01.12.25р. № 777052107667/11/1 - на суму 261 511,21 грн. За розрахунковий період вересень 2025 р. відповідачем сплачено з чітким призначенням платежу загалом 1 709 030,80 грн. Інші оплати в рахунок погашення нарахувань за позовний період відповідачем не здійснювалися. 
Таким чином, за період 01.09.25р. - 30.11.2025 (розрахункові періоди : вересень – листопад 2025 р.) відповідачу нараховано 3 030 056,74 грн., а сплачено ним 1 709 030,80 грн. 
Станом на дату подачі позовної заяви заборгованість за договором становить 1 321 025,94 грн.
Позивачем відповідачу було направлено вимогу про сплату заборгованості за електричну енергію від 18.12.2025 № 24/5/11/5/71839, на вищенаведену суму заборгованості, яку одержано відділенням поштового зв`язку відповідача 24.12.25р. та 18.01.26р. повернуто за зворотною адресою за закінченням встановленого терміну зберігання. Враховуючи вищевикладені обставини ,позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача. 
Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 (надалі - Правила/ПРРЕЕ).
Відповідно до статей 633, 634 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.
Частиною 3 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Згідно з матеріалами справи позивач виконав свої зобов`язання за договором від 01.10.24р. та поставив відповідачу протягом періоду вересень-листопад 2025р. електричну енергію на суму 3 030 056,74грн. Доказів сплати заборгованості у сумі 1 321 025,94 грн. відповідачем до суду не надано, доводи наведені позивачем в обґрунтування позовних вимог в цій частині не спростовано.
Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
З урахуванням викладеного строк оплати електричної енергії за вересень-листопад 2025р. у сумі 1 321 025,94 грн. є таким, що настав.
Приписи статті 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами. Згідно зі статтею 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Докази оплати відповідачем вартості поставленої електроенергії в розмірі 1 321 025,94 грн. в матеріалах справи відсутні.
Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення суми боргу в розмірі 1 321 025,94 грн. підлягають задоволенню.
На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних у розмірі 16 364,23грн. за період 13.10.25р.-03.03.26р. та інфляційні втрати у розмірі 12 480,65грн. за вересень - листопад 2025 року.
Суд перевірив складений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат ,помилок не виявив. 
Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно зі статтею 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
При розгляді питання щодо наявності підстав для застосування коефіцієнту 0,8 суд враховує правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №916/228/22.
Даний позов був сформований в системі "Електронний суд", тому наявні підстави для застосування положень частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 (зі змінами та доповненнями) при розрахунку суми судового збору.
При зверненні до господарського суду позивач сплатив судовий збір у загальному розмірі 16 231,79грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 06.02.2026 №4395234 на суму 16 231,79грн. Зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою.
З огляду на матеріали справи, належний розмір судового збору дорівнює 16 198,45грн. ((1349870,82грн. х 1,5%) х 0,8). Розмір надлишково сплаченого судового збору становить 33,34грн.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема у разі, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
У позові позивач зазначав про надлишкову сплату судового збору та просив повернути надмірно сплачений судовий збір у розмірі 33,34грн.
Внаслідок внесення судового збору в більшому розмірі, сплачений позивачем платіжною інструкцією від 06.02.2026 № 4395234 судовий збір у розмірі 33,34грн. підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.
Керуючись нормами Цивільного кодексу України, Закону України "Про судовий збір", статтями 3, 4, 13, 20, 41, 42, 73, 74, 76, 77, 78, 86, 91, 129, 178, 237, 238, 240, 241, 242, 250-252 Господарського процесуального кодексу України суд,
ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити. 
2. Стягнути з відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю «Синтиз» (52500, м. Синельникове, вул. Кирпична, буд. 13; код ЄДРПОУ 34195668) на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯСНО+» (04119, м. Київ, вул. Ґарета Джонса, буд. 8, літера 20Д; код ЄДРПОУ 45179093) : 1 321 025,94грн. – заборгованості , 16 364,23грн. - 3% річних, 12 480,65 грн. - інфляційних витрат та 16 198,45грн. - витрат по сплаті судового збору. Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.
Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ЯСНО+» (ідентифікаційний код: 45179093; місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Ґарета Джонса, буд. 8, літера 20Д) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 33,34 грн. , надмірно сплачений платіжною інструкцією від 06.02.26р. № 4395234.
Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України рішення складено та підписано без його проголошення 04.06.26р.
Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.