УХВАЛА
про залишення касаційної скарги без руху

30 квітня 2026 року
м. Київ

справа №380/8764/20
адміністративне провадження №К/990/18324/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Єзерова А.А.,

перевіривши касаційну скаргу касаційну скаргу Кам`янка-Бузької міської ради
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року (суддя Хома О.П.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2026 року (колегія у складі суддів Обрізко І.М., Іщук Л.П., Глушка І.В.)
у справі № 380/8764/20
за позовом Представництва Американського об`єднання Комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу
до Кам`янка-Бузької міської ради
про  визнання протиправними та скасування рішень,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року Представництво Американського об`єднання Комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Кам`янка-Бузької міської ради (далі також - відповідач, скаржник), в якому просило: визнати протиправними та скасувати рішення від 24.01.2019 № 10 «Про дозвіл на розробку детального плану території для розміщення та обслуговування інших будівель громадського призначення шляхом реконструкції будівлі котельні» та рішення від 30.01.2019 № 29 «Про затвердження детального плану території для реконструкції будівлі котельні під готельно-відпочинковий комплекс в м. Кам`янка-Бузька».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.03.2022, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2022, відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду від 13.08.2024 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.03.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2022 у справі № 380/8764/20 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.
Надалі в ході нового розгляду справи № 380/8764/20 в суді першої інстанції позивач (з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 11.05.2024) просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Кам`янка-Бузької міської ради від 24.10.2019 № 10 «Про дозвіл на розробку детального плану території для розміщення та обслуговування інших будівель громадського призначення шляхом реконструкції будівлі котельні»;
- визнати протиправним та скасувати рішення Кам`янка-Бузької міської ради від 30.01.2020 № 29 «Про затвердження детального плану території для реконструкції будівлі котельні під готельно-відпочинковий комплекс в м. Кам`янка-Бузька»;
- визнати протиправною відповідь Кам`янка-Бузької міської ради від 22.10.2024 року № 1492/03-15 про відмову скасувати рішення виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 30.08.2019 № 141 «Про реєстрацію права комунальної власності на будівлю, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янка-Бузька» та скасувати рішення виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 30.08.2019 № 141 «Про реєстрацію права комунальної власності на будівлю, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янка-Бузька»
Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 05.06.2025, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2026, задовольнив позов частково. Визнав протиправним та скасував рішення Кам`янка-Бузької міської ради від 24.10.2019 № 10 «Про дозвіл на розробку детального плану території для розміщення та обслуговування інших будівель громадського призначення шляхом реконструкції будівлі котельні». Визнав протиправним та скасував рішення Кам`янка-Бузької міської ради від 30.01.2020 № 29 «Про затвердження детального плану території для реконструкції будівлі котельні під готельно-відпочинковий комплекс в м. Кам`янка-Бузька». Визнав протиправним та скасував рішення виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 30.08.2019 № 141 «Про реєстрацію права комунальної власності на будівлю, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янка-Бузька». Відмовив у задоволенні іншої частини позовних вимог.

22.04.2026 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга, в якій відповідач з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними приписів процесуального права просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.06.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2026, а натомість прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.
Скаржником додатково подано заяву про поновлення йому строку на касаційне оскарження. Кам`янка-Бузька міська рада просить визнати поважними причини пропуску ним строку на подання цієї касаційної скарги на оскаржувані судові рішення у справі № 380/8764/20.
Положеннями ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Згідно з усталеною практикою Верховного Суду причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Водночас поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом (постанова Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 473/2236/17).
Міська рада звернувшись 22.04.2026 до Верховного Суду з цією касаційною скаргою, пропустила строк на касаційне оскарження, передбачений ч. 1 ст. 329 КАС України, оскільки повний текст оскаржуваної постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2026 складений 29.01.2026, а отже строк на подання касаційної скарги закінчився 28.02.2026.
Заяву обґрунтовує тим, що скаржник 27.02.2026 звертався до Верховного Суду із касаційною скаргою, яка була повернута відповідачу ухвалою суду касаційної інстанції від 18.03.2026. Після усунення недоліків касаційної скарги відповідач звернувся повторно з касаційною скаргою. 
Надаючи оцінку мотивам, з яких скаржник просить поновити йому пропущений строк на касаційне оскарження, Суд вказує на наступне.
Так, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
Проте зазначені скаржником причини пропуску строку касаційного оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки недотримання особою вимог КАС України при поданні касаційної скарги (зокрема, в частині форми та змісту касаційної скарги), що мало наслідком її повернення не свідчить про наявність об`єктивно непереборних обставин, які б перешкоджали своєчасному оскарженню судових рішень у цій справі.
За вказаних обставин, Суд визнає наведені скаржником у заяві підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними. 

Щодо дотримання вимог до змісту касаційної скарги.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
За правилами норм ч. 4 ст. 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Отже, зміст наведених положень процесуального закону свідчить про те, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у ч. 1 ст. 328 КАС України, в касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт ч. 4 ст. 328 зазначеного Кодексу як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Одночасно ч. 3 ст. 334 КАС України визначає, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Згідно з приписами ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Наведені положення процесуального закону дають підстави вважати, що суд касаційної інстанції може відкрити касаційне провадження виключно у випадках, передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України, зазначених скаржником у касаційній скарзі. При цьому мотиви особи, що подає касаційну скаргу, щодо незгоди з судовим рішенням мають бути викладені з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при формуванні відповідного висновку.

Перевіркою поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень скаржник заявляє п. 4 ч. 2 та п. 7 ч. 3 ст. 353 КАС України.
У взаємозв`язку з цим Суд звертає увагу скаржника на те, що посилання у касаційній скарзі на порушення судом першої та (або) апеляційної інстанції саме норм процесуального права, як умови для скасування судових рішень, можуть бути визнані прийнятними при касаційному оскарженні судових рішень за п. 4 ч. 4 ст. 328 КАС України у разі обгрунтованості заявлених у такій скарзі підстав касаційного оскарження, визначених відповідними пунктами ч. 2 та 3 ст. 353 цього Кодексу.
Так, положеннями ч. 2 ст. 353 КАС України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо:
1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу; або
2) суд розглянув у порядку спрощеного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або;
3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи;
4) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.
Частиною третьою ст. 353 КАС України передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо:
1) справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду;
2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави його відводу обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою;
3) справу розглянуто адміністративними судами за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою;
4) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі;
5) судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені в судовому рішенні;
6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;
7) судове рішення ухвалено судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.
При цьому судове рішення не підлягає скасуванню з підстави, визначеної пунктом 7 цієї частини, якщо учасник справи, який подав касаційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.
У своїй касаційній скарзі відповідач покликається на порушення судами норм процесуального права шляхом встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.
Разом з тим, згідно з приписами ч. 1 ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Вказаним положенням установлено пряму заборону при розгляді та вирішенні адміністративної справи для суду брати до уваги докази з порушенням законної процедури їх одержання (нелегітимні докази, включаючи сфальсифіковані) як під час розгляду клопотання про долучення доказу до справи, так і в межах судового розгляду.
Слід зауважити, що у разі, якщо скаржник вважає, що судом порушено норми процесуального права щодо встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено доказ, який скаржник вважає недопустимим, обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, тобто такими, що одержані з порушенням законної процедури.
Однак, всупереч викладеному, касаційна скарга не містить необхідних обґрунтувань у зазначеному контексті.
Також, вказуючи на наявність у цьому випадку підстав для скасування оскаржуваних судових рішень у справі № 380/8764/20, передбачених п. 7 ч. 3 ст. 353 КАС України, скаржник при цьому не наводить обставин щодо заявлення ним в суді першої інстанції відповідних клопотань про закриття провадження у справі з мотивів не можливості розгляду такої за правилами адміністративного судочинства, та їх відхилення судом.
Таким чином, касаційна скарга не містить належних обґрунтувань щодо заявлених підстав касаційного оскарження в розумінні приписів КАС України.

Стосовно сплати судового збору за подання касаційної скарги у встановлених законом порядку і розмірі.
Відповідно до ч. 4 ст. 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Частинами 1 та 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За змістом норми пп. 3 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, сплачується судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При цьому відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Одночасно ч. 3 цієї ж статті Закону передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Разом з тим, абз. ч. 3 ст. 6 цього Закону визначено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Статтею 7 Закону України від 14.11.2019 № 294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено, що з 01.01.2020 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2 102 гривень.
Статтею 7 Закону України від 09.11.2023 № 3460-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначено, що з 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 3 028 гривень.
Враховуючи наведене, судовий збір який підлягає сплаті за подання цієї касаційної скарги у паперовій формі становить 11 571,20 грн (тобто, 7 232 х 200% х 0,8).
Проте скаржником до матеріалів касаційної скарги долучено докази сплати судового збору за подання цієї скарги в сумі 4 844,80 грн, відповідно недоплата по судовому збору становить 6 726,40 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
За правилами ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до ч. 3 ст. 332 КАС України касаційна скарга залишається також без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. Разом з тим, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
У разі ж неподання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку будуть визнані Судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено (п. 4 ч. 1 ст. 333 КАС України).

За таких обставин, Суд вважає, що касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням скаржнику десятиденного строку з дня вручення цієї ухвали про залишення касаційної скарги без руху для наведення скаржником інших підстав для поновлення строку звернення з касаційною скаргою, разом з документальним підтвердженням таких наведених підстав, подання уточненої редакції касаційної скарги із наведеним у ній обгрунтуванням підстав касаційного оскарження, передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України, а також документа на підтвердження сплати судового збору у розмірі 6 726,40 грн.
Реквізити для сплати судового збору:
отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;
рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007;
код ЄДРПОУ: 37993783;
код класифікації доходів бюджету: 22030102;
банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
найменування податку, збору, платежу: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";
призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД Касаційний адміністративний суд, номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Керуючись ст.ст. 329, 330, 332 КАС України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати недоведеними та неповажними наведені Кам`янка-Бузькою міською радою причини пропуску строку на касаційне оскарження.
2. Касаційну скаргу Кам`янка-Бузької міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2026 року у справі № 380/8764/20 залишити без руху.
3. Надати Кам`янка-Бузькій міській раді строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
4. Встановлений судом строк може бути продовжений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з дією воєнного стану в Україні.
5. Роз`яснити, що в разі не наведення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, вказані скаржником підстави будуть визнані судом неповажними, а у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
6. Роз`яснити, що у разі невиконання інших вимог цієї ухвали у строк, визначений судом, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя А.А. Єзеров