Справа № 638/26477/25
Провадження № 2/643/4378/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2026  Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Довготько Т.М.
за участю секретаря судового засідання – Вишнякової Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ КОЛЕКТ» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №3491018 від 26.02.2023 у розмірі 16 530,00 грн, понесених витрат на сплату  судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 9000, 00 грн (Документ сформований в системі «Електронний суд» 19.12.2025).
Позов обґрунтований тим, що 26.02.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3491018, згідно умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти у розмірі 3 000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, на строк 359 днів, із стандартною процентною ставкою 1,99% у день, в свою чергу відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки визначені Договором. Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі шляхом перерахування суми кредиту за реквізитами платіжної картки наданої відповідачем. 26.10.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК ПРОФІТ» був укладений Договір факторингу №26102023, відповідно до якого ТОВ «ФК ПРОФІТ» отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», зокрема до відповідача за вказаним кредитним договором. Надалі ТОВ «ФК ПРОФІТ» відступило право вимоги до відповідача за кредитним договором № 3491018 ТОВ «ФК СІТІ КОЛЕКТ» відповідно до договору факторингу № ДО-20250909/001 від 09.09.2025. Позивач зазначає, що відповідач взяті на себе зобов`язання за умовами договору порушила, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, що станом на день подання позову складає 16 530,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3000 грн; заборгованість за процентами 13 530 грн.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Харкова від 20.01.2026, цивільну справу передано за підсудністю до Салтівського районного суду міста Харкова. 
Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 03.03.2026 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. 
У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не подала.
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Судом встановлено, що 26.02.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3491018, згідно умов якого Товариство зобов`язалося надати відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 3 000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, на строк 360 днів, із стандартною процентною ставкою 2,00% у день, в свою чергу відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки визначені Договором.
Договір підписано електронним підписом відповідача, шляхом використання одноразового ідентифікатора В386.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
26.10.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК Профіт» укладено договір про відступлення права вимоги №26102023 (далі -Договір відступлення прав вимоги), відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК Профіт» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників (п. 1.1 Договору відступлення прав вимоги).
09 вересня 2025 року між ТОВ «ФК Профіт» та ТОВ «ФК «Сіті Колект» укладено Договір факторингу №ДО-20250909/001 (далі Договір факторингу), відповідно до умов якого ТОВ «ФК Профіт» передає (відступає) ТОВ «ФК «Сіті Колект» за плату, а ТОВ «ФК «Сіті Колект» приймає належні ТОВ «ФК Профіт» права грошової вимоги до боржників зазначених у відповідних Реєстрах боржників.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №3491018 від 26.02.2023, заборгованість відповідача становить 16 530,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3000 грн; заборгованість за процентами 13 530 грн.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК).
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України. за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1056-1 ЦК визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно з статтею 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з частиною 1 статті 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно з статтею 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 ЦК України).
Суд вважає доведеною ту обставину, що 26.02.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_1 , в електронній формі, укладено кредитний договір №3491018  про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Разом з тим, відповідно до п.2.1 договору Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредитну на платіжну картку клієнта. 
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
На підтвердження позовних вимог позивачем ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» було надано копію договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3491018, копію договорів відступлення прав вимоги, копію договору факторингу, а також розрахунок заборгованості.
Зазначений розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку).
Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 року (№ 342/180/17) та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 року (№ 6-16цс15).
Наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором є неналежним та недостатнім доказом для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем.
Таким чином, належних та допустимих доказів на підтвердження факту перерахування відповідачу грошових коштів за договором №3491018  про надання коштів на умовах споживчого кредиту, суду не надано.
Крім того, позивач, обґрунтовуючи своє право вимоги до відповідача за кредитним договором №3491018  від 26.02.2023 року, покликався на договір про відступлення права вимоги №26102023 від 26.10.2023 року та договір факторингу №ДО-20250909/001 від 09.09.2025 року.
Відповідно до умов договору про відступлення права вимоги №26102023 ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК Профіт» приймає права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників (п. 1.1 Договору відступлення прав вимоги).
ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується протягом 5-ти робочих днів з моменту підписання Договору відступлення прав вимоги та заповнення реєстру боржників (додаток №1) підготувати та передати ТОВ «ФК Профіт» реєстр боржників з усіма заповненими даними про боржників, які обов`язково повинні міститься у реєстрі боржників (п.8.3, 8.3.1 Договору відступлення прав вимоги).
Протягом 5 робочих днів з моменту отримання ТОВ «ФК Профіт» електронної форми реєстру боржників ТОВ «ФК Профіт» формує та надає ТОВ «Лінеура Україна» для підписання акт приймання-передачі Реєстру боржників (п. 8.3.2 Договору відступлення прав вимоги).
Таким чином, належним доказом на підтвердження переходу права вимоги за кредитним договором №3491018  від 26.02.2023 укладеним з ТОВ «Лінеура Україна», є документи, що містять особисті дані боржника та розмір грошового зобов`язання, а також підписаний сторонами договору акт приймання-передачі реєстру боржників.
Однак, позивач вказаний реєстр боржників та акт приймання-передачі реєстру боржників до позовної заяви не додав.
Отже, факт переходу права вимоги за договором №3491018  про надання коштів на умовах споживчого кредиту від первісного кредитора ТОВ «Лінеура Україна» до наступного (нового) кредитора - ТОВ «ФК Профіт» та відповідно до позивача, не доведений.
Згідно із положеннями статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).
Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не доведено права вимоги до відповідача за даним позовом.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову належить відмовити.
За правилами ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в позові, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі судового збору та витрат на правову допомогу, відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265,274-279,354ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 06.05.2026.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ КОЛЕКТ», код ЄДРПОУ 43950742, місце знаходження юридичної особи: 02154, місто Київ, проспект Соборності, будинок 30-А, приміщення (офіс) 321.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя          Т.М. Довготько