ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/1120/26
28 травня 2026 року	м.Тернопіль	

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грицюка Р.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління ДПС у Тернопільській області (далі – позивач) з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі – відповідач) про стягнення податкового боргу.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскільки відповідач не сплатив узгодженні суми грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у нього виникла заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами на загальну суму 26 630,17 грн., з огляду на що податковий орган просить стягнути її в судовому порядку.
Відповідно до положень частини третьої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), якщо відповідачем у позовній заяві, щодо якої відсутні підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження у справі, вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суддя не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
На адресу суду Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Тернопільській області надано відповідь, згідно з якою відповідач зареєстрований/задекларований за адресою АДРЕСА_1 з 13.06.1996 (а. с. 30).
Ухвалою від 09.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву та клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.
Копію зазначеної ухвали направлено на адресу відповідача, зазначену в позові, рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Однак, до суду повернувся поштовий конверт з ухвалою суду із зазначенням причин повернення «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до частини першої статті 130 КАС України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання.
На виконання вимог статті 130 КАС України повідомлення про відкриття провадження у справі №500/1120/26 розміщене 08.04.2026 на офіційному веб-сайті судової влади України та офіційному веб-сайті Тернопільського окружного адміністративного суду.
Ухвалою від 09.04.2026 продовжено строк розгляду цієї справи.
Верховний Суд в ухвалі від 05.10.2023 у справі №9901/218/21 вказав, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами поштового зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і тому подібне, з урахуванням конкретних обставин справи можуть уважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
За таких обставин судом вжиті усі передбачені КАС України заходи для інформування відповідача про наявність у провадженні суду цієї справи, тому відповідно до положення пункту 4 частини шостої статті 251 КАС України є підставою вважати ухвалу про відкриття провадження у справі такою, що вручена відповідачу.
Аналогічний підхід викладено у постанові Верховного Суду 08.08.2024 у справі №440/18128/21.
У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав, з клопотанням про продовження процесуального строку на його подання – до суду не звертався.
За приписами частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до положень статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Інших заяв, в тому числі по суті спору, учасниками справи на адресу суду не подано.
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.
З матеріалів справи слідує, що відповідач є платником податків та перебуває на податковому обліку в органах Головного управління ДПС у Тернопільській області.
Відповідно до довідки про наявність податкового боргу станом на 17.11.2025 (а. с. 9), розрахунків суми позовних вимог з податкового боргу (а. с. 10-11), інтегрованої картки платника податків (а. с. 24-25) сума податкового боргу відповідача складає 26 630,17 грн.
Заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, виникла в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань, нарахованих відповідно до податкового повідомлення-рішення від 23.01.2025 №00008172405 на суму 24 581,70 грн. (а. с. 15).
Заборгованість по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, виникла в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань, нарахований відповідно до податкового повідомлення рішення від 23.01.2025 №00008232405 на суму 2 048,47 грн. (а. с. 16).
Вказані податкові повідомлення-рішення винесено на підставі акту перевірки від 20.12.2024 №16842-19-00-24-05/2913104017, яким встановлено факт отримання відповідачем доходу та неподання податкової декларації про майновий стан і доходи (а. с. 18-21).
Оскільки зазначені податкові повідомлення-рішення відповідачем не були оскаржені ні в адміністративному, ні в судовому порядку, грошові зобов`язання, визначені в них, вважаються узгодженими, а тому позивач просить стягнути їх у судовому порядку.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України (частина четверта статті 5 КАС України).
Податковий кодекс України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі – ПК України) передбачає, що до функцій контролюючих органів належить здійснення погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів (підпункт 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України).
Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України)
Згідно пункту 36.1. статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. (пункт 38.1. статті 38 ПК України).
Грошове зобов`язання платника податків – сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності. (підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Податкове зобов`язання – сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (підрукт14.1.156. пункту 14.1. статті 14 ПК України).
Податкові повідомлення – рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті. (пункт 42.1 статті 42 ПК України)
Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). (пункт 42.2. статті 42 ПК України)
У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження. (пункт 57.3 статті 57 ПК України)
Податковий борг – сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання. (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. (пункт 59.1 статті 59 ПК України)
Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (пункт 59.3 статті 59 ПК України).
Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. (пункт 59.4 статті 59 ПК України)
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. (пункт 95.2 статті 95 ПК України).
Системний аналіз наведених норм матеріального права свідчить про те, що контролюючий орган має право звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених пунктом 95.2 статті 95 ПК України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу, у разі, якщо платник податку не сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання протягом 30 днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги після направлення платникові податків податкової вимоги.
Враховуючи, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, тому предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України, тощо.
Наказом Міністерства фінансів України №5 від 12.01.2021 року затверджено Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі – Порядок №5).
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 «Порядок ведення інтегрованої картки платника» розділу ІІ «Інтегрована картка платника» з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.
ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.
Як встановлено судом, предметом стягнення у даній справі є податкова заборгованість відповідача перед бюджетом в сумі 26 630,17 грн., яка виникла внаслідок несплати відповідачем сум податкових та грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом згідно податкових повідомлень-рішень, які за позицією позивача є узгодженими, а тому підлягають сплаті.
Перевіряючи правомірність набуття статусу узгодженості вказаної суми зобов`язань, суд враховує таке.
Так, положеннями статті 57.3 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
З аналізу наведених норм та в контексті спірних правовідносин можна дійти висновку, що однією з визначальних умов виникнення у платника податків обов`язку щодо сплати податкового зобов`язання, визначеного податковим органом, є факт належним чином отримання таким платником відповідних податкових повідомлень-рішень, та лише після такого отримання та у разі не оскарження таких рішень в судовому або адміністративному порядку, податкове зобов`язання, визначене податковим повідомленням-рішенням, вважається узгодженим та підлягає сплаті.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 Головним управлінням ДПС у Тернопільській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору відповідача за період з 01.01.2021 по 31.12.2021, за результатами якої складено акт від 20.12.2024 №16842/19-00-24-05/2913104017 (а. с. 18-21).
Копія зазначеного акту направлена контролюючим органом на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомлення про вручення, а тому в силу вимог пункту 42.2. статті 42 ПК України вважається належним чином врученим. (а. с. 23) 
Головним управлінням ДПС у Тернопільській області 23.01.2025 на підставі акту перевірки від 20.12.2024 №16842/19-00-24-05/2913104017 прийнято такі податкові повідомлення – рішення: 
№0008172405 по податку з доходів фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 24 581,70 грн. (а. с. 15);
№0008232405 по військовому збору на загальну суму 2 048,47 грн. (а. с. 16).
Зазначені податкові повідомлення–рішення надіслані контролюючим органом на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а тому в силу вимог пункту 42.2. статті 42 ПК України вважаються належним чином врученими. (а. с. 17). 
Враховуючи, що на момент розгляду даної справи відповідачем не надано суду доказів оскарження податкових повідомлень-рішень, якими контролюючим органом визначено суми податкових зобов`язань, що є предметом стягнення у даній справі, тому визначені ними суми податкових зобов`язань є узгодженими, і внаслідок їх несплати відповідачем у строки, встановлені ПК України, набули статусу податкового боргу.
Щодо дотриманням позивачем відповідних умов, встановлених пунктом 95.2 статті 95 ПК України, які надають йому право на примусове стягнення податкового боргу, то суд вказує наступне.
Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку – фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 ПК України).
Разом з цим, відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у зв`язку з несплатою узгоджених сум податкового зобов`язання у встановлені строки, контролюючим органом була сформована податкова вимога форми «Ф» від 18.03.2025 №0001306-1303-1900 на суму 26 630,17 грн. (а. с. 13), з часу виставлення якої згідно з ІКП податковий борг платника не переривався. (а. с. 24-25).
Вказана податкова вимога була надіслана за податковою адресою відповідача рекомендованим листом з повідомленням, а тому в силу вимог пункту 42.2. статті 42 ПК України вважається врученою платнику податків. (а. с. 14)
При цьому, відповідачем не надано доказів того, що вказана податкова вимога була предметом оскарження в адміністративному або в судовому порядку.
З огляду на вищевказане правове регулювання спірних правовідносин та враховуючи, що відповідачем не надано доказів сплати податкового боргу у повному обсязі, а також того, що вказана податкова вимога та/або податкові повідомлення – рішення були предметом оскарження в адміністративному або в судовому порядку, а контролюючим органом дотримано порядок стягнення такого боргу, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми податкового боргу на загальну суму 26 630,17 грн.
Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Оскільки позивачем доведено обґрунтованість позовних вимог, а відповідачем не надано доказів погашення суми податкового боргу, яка є предметом стягнення у даній справі, тому суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.
Позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до статті 139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг у сумі 26 630 (двадцять шість тисяч шістсот тридцять) грн. 17 коп., у тому числі:
по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 24 581 (двадцять чотири тисячі п`ятсот вісімдесят одна) грн. 70 коп.;
по військовому збору у сумі 2 048 (дві тисячі сорок вісім) грн. 47 коп. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 28 травня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46003 код ЄДРПОУ 44143637). 
відповідач:
- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ). 

Головуючий суддя Грицюк Р.П.