ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

06.07.2026	м. Суми	Справа № 920/624/26	

Господарський суд Сумської області у складі:
судді Резніченко О.Ю.,
розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи
за позовом: Путивльської міської ради Конотопського району Сумської області (вул. Князя Володимира, буд.50, м. Путивль, Конотопський район, Сумська область, 41500, код ЄДРПОУ 04058083)
до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Революції Гідності, 32, м. Суми, 40003, код ЄДРПОУ 39765885)
третя особа: Виконавчий комітет Путивльської міської ради в особі державного реєстратора Житник Оксани Олексіївни (вул. Князя Володимира, 50, м. Путивль, Конотопський район, Сумська область, 41500, код ЄДРПОУ 43922605)
про визнання права власності

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати за Путивльською міською територіальною громадою в особі Путивльської міської ради право комунальної власності на майно, а саме на земельну ділянку кадастровий номер 5923881400:01:002:0332 площею 2,7178 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Рев`якинського старостинського округу Путивльської міської ради Конотопського району Сумської області. 
Позов обґрунтовано тим, що після смерті ОСОБА_1 згідно із рішенням позивача від 03.04.2026 №3762-МР було визнано належною до комунальної власності земельну ділянку з кадастровим номером 5923881400:01:002:0332 та доручено відділу землевпорядкування провести державну реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку.
Також позивач звернувся до відповідача з проханням розглянути можливість передачі в комунальну власність територіальної громади зазначеної земельної ділянки. Відповідач надав відповідь, що земельна ділянка не перебуває у державній власності.
Відповідач проти позову заперечує з огляду на те, що ним не порушувались права позивача, залучення відповідача є спробою позивача штучно створити матеріально-правовий спір для підміни встановленої законом позасудової процедури. Крім цього, на момент звернення до відповідача з проханням передати земельну ділянку в комунальну власність, відповідач на законодавчому рівні був позбавлений права розпоряджатися землями комунальної власності.
Третя особа надала пояснення щодо вимог позивача, а саме Путивльська міська рада звернулась до мене, як державного реєстратора, для державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 5923881400:01:002:0332, яка розташована та території Веселівської сіьської ради. Для державної реєстрації було надано: Рішення Путивльської міської ради Конотопського району Сумської області про визнання земельної ділянки належної до комунальної власності та забезпечення проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 5923881400:01:002:0332.
09.04.2026 за результатом розгляду вищезазначеної заяви, було прийняте рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій, індексний номер: 84210618.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, що підтверджують виникнення, перехід або припинення прав. Подане рішення ради не є документом, який згідно з чинним законодавством України підтверджує перехід права від померлої особи до громади.
Рух справи. 
Ухвалою господарського суду Сумської області від 18.05.2026 у справі №920/624/26 позовну заяву 02-15/2173 від 14.05.2026 (вх. №2293 від 14.05.2026) було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
20.05.2026 від представника позивача надійшла заява (вх. №2654 від 20.05.2026) про усунення недоліків.
Ухвалою суду від 25.05.2026 було відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу без проведення судового засідання. 
Ухвалою суду від 27.05.2026 було залучено до участі у справі третю особу - Виконавчий комітет Путивльської міської ради в особі державного реєстратора Житник Оксани Олексіївни (вул. Князя Володимира, 50, м. Путивль, Конотопський район, Сумська область, 41500, код ЄДРПОУ 43922605).
29.05.2026 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву від 29.05.2026 (вх №2845), у якому заперечує проти позову та просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
08.06.2026 третьою особою подано до суду пояснення третьої особи щодо позову (вх.№2128).
09.06.2026 позивачем подано до суду відповідь на відзив від 09.06.2026 (вх №3062,2721).
11.06.2026 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив (вх.№3116).
12.06.2026 позивачем подано додаткові пояснення у справі (вх.№3131).
16.06.2026 відповідачем подано додаткові пояснення у справі (вх.№3214).
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала за адресою: с. Веселе, Конотопського району (колишнього Путивльського району) Сумської області, дана обставина підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00055872284 від 13 січня 2026 року.
Після смерті ОСОБА_1 , відкрилась спадщина на належне їй на праві власності майно на момент її смерті.
На момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_1 їй на праві власності належала земельна ділянка, кадастровий номер 5923881400:01:002:0332 площею 2,7178 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Рев`якинського старостинського округу Конотопського району Сумської області, яка перебуває на даний час в оренді, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 464691026 від 18.02.2026.
Земельна ділянка з кадастровим номером 5923881400:01:002:0332 сформована та внесена до відомостей Державного земельного кадастру як неуспадкована земельна частка (пай) ОСОБА_1 .
Згідно інформаційної довідки за № 84007578 від 29.01.2026 Путивльської державної нотаріальної контори, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_1 , у Спадковому реєстрі відсутні.
Путивльською міською радою в газеті «Путивльські відомості» від 03.04.2026 за № 13 (10421) було розміщено оголошення про намір Путивльської міської ради визнати зазначене нерухоме майно комунальною власністю та запропоновано потенційним спадкоємцям звернутись до міської ради.
Аналогічне оголошення було розміщене 26.03.2026 на офіційній сторінці у соціальній мережі Facebook «ПУТИВЛЬСЬКА ГРОМАДА» та на офіційному сайті Путивльської міської територіальної громади.
Станом на дату подання заяви, з дня оголошень, повідомлень до Путивльської міської ради з питань прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 звернень не надходило.
12.02.2026 Путивльська міська рада, як орган місцевого самоврядування, що представляє інтереси Путивльської міської територіальної громади, звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області з проханням розглянути можливість передачі в комунальну власність територіальної громади земельну ділянку з кадастровим номером 5923881400:01:002:0332 площею 2,7178 га сільськогосподарського призначення, яка перейшла у власність держави в порядку спадкування за відсутності спадкоємців.
Відповідно до відповіді № 18-18-0.611-1137/2-26 Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 11.03.2026 зазначено, що дана земельна ділянка не перебуває у державній власності.
03.04.2026 Путивльська міська рада прийняла рішення №3762-МР згідно якого:
- визнала належною до комунальної власності Путивльської міської територіальної громади в особі Путивльської міської ради та забезпечити проведення державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку, кадастровий номер 5923881400:01:002:0332, площею - 2,7178 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, код КВЦПЗД 01.01, яка розташована за межами населених пунктів на території Рев`якинського старостинського округу Путивльської міської ради Конотопського району Сумської області і належала померлій ОСОБА_1 ;
- доручила Відділу землевпорядкування виконавчого комітету Путивльської міської ради звернутись/до державного реєстратора для проведення державної реєстрації права комунальної власності Путивльської міської ради на земельну ділянку, зазначену у пункті 1 цього рішення, відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
На підставі зазначеного рішення позивач звернувся із заявою до третьої особи для проведення державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку кадастровий номер 5923881400:01:002:0332, площею – 2,7178 га.
Відповідно до рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій від 09.04.2026 № 84210618 державним реєстратором прав на нерухоме майно Житник О. було відмовлено у проведенні реєстраційних дій, у зв`язку з поданням документів які не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Тому позивач звернутися до суду із цим позовом.
Законодавство, що підлягає застосуванню. Висновки суду.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Вимога про визнання права власності є позадоговірною вимогою власника майна про констатацію перед третіми особами факту належності права власності на спірне майно, не поєднана з конкретними вимогами про повернення майна чи усунення інших перешкод, не пов`язаних із позбавленням володіння.
Тому, метою такого позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача щодо індивідуально визначеного майна.
Верховний Суд у постанові від 05.03.2019 у справі № 917/377/17 констатував, що вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України слід враховувати, що за змістом вказаної статті судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.
Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права власності особи щодо майна, право власності на яке оспорюється або не визнається іншою особою, а також підтверджене належними доказами порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно.
При цьому, позивачем у позові про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. 
Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин. (постанова ВП ВС від 13.07.2022 у справі №645/6151/15-ц).
У цій справі позивач у межах наданих ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" повноважень прийняв 03.04.2026 рішення №3762-МР про визнання земельної ділянки, яка є предметом позову, належної до комунальної власності. Рішення позивача у встановленому законом порядку не визнавалось незаконним.
Підставою звернення до суду є неможливість позивача реалізувати рішення від 03.04.2026 №3762-МР та провести державну реєстрацію земельної ділянки у зв`язку із відмовою третьої особи (державного реєстратора) вчинити дії по реєстрації. При цьому, позивач у позові визначає, що підставою відмови у проведенні реєстраційних дій стало подання документів, які не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на земельну ділянку.
Незважаючи на вищевикладене, позивач визначає відповідачем Головне управління Держгеокадастру у Сумській області.
У позові залучення у якості відповідача Держгеокадастру обгрунтовується тим, що відповідач на лист позивача від 12.02.2026 (а.с.34) з проханням розглянути питання про передачу в комунальну власність земельні ділянки (у тому числі і земельну ділянку, яка є предметом спору), відповів, що зазначені земельні ділянки не перебувають у державній власності, а відповідно до частини 4 статті 122 та пункту 24 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України Головне управління є розпорядником земель державної форми власності, які перебувають у користуванні державних установ, підприємств та організацій.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З 1 січня 2013 року, відповідно до частини 4 статті 122 Земельного кодексу України (далі - ЗК України)(в редакції, що діяла до 27 травня 2021 року), саме центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи (Держгеокадастр) здійснювали передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб.
Однак, з набранням чинності Законом України від 28 квітня 2021 року № 1423-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», було доповнено розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України пунктом 24.
Згідно з абзацом першим пункту 24 розділу Х ЗК України, з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад (крім чітко визначеного переліку винятків, під які спірна земельна ділянка не підпадає).
За змістом вказаної норми, перехід права власності на такі землі відбувається в силу закону (автоматично) або з моменту державної реєстрації права комунальної власності, якщо право державної власності було попередньо зареєстроване за державою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Одночасно із цим, статтю 122 ЗК України було викладено у новій редакції, згідно з якою повноваження щодо розпорядження землями комунальної власності за межами населених пунктів повністю перейшли до сільських, селищних, міських рад.
Отже, на момент звернення Путивльської міської ради у 2026 році з проханням передати ділянку у комунальну власність, Головне управління вже було позбавлене на законодавчому рівні повноважень розпоряджатися цими землями (крім винятків, які тут не застосовуються).
З огляду на імперативні приписи статті 19 Конституції України та статті 122 ЗК України, Головне управління не могло прийняти наказ про передачу спірної земельної ділянки, оскільки не є розпорядником цих земель та не наділене відповідною компетенцією.
Тому, матеріалами справи не підтверджено факт порушення прав позивача відповідачем - Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області.
Таким чином, позивач намагається використати позов про визнання права власності для встановлення факту належності йому на праві власності земельної ділянки, залучаючи при цьому в якості відповідача особу, щодо якої відсутні докази порушення цією особою прав позивача як власника земельної ділянки.
Крім цього, позивач не може використати позов про визнання права власності для врегулювання ним питання проведення державної реєстрації права комунальної власності на спірну земельну ділянку згідно із рішенням від 03.04.2026 №3762-МР.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та відмову в задоволенні позову.
Розподіл судових витрат між сторонам.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Враховуючи те, що судом відмовлено у позові повністю, то витрати із сплати судового збору в розмірі 2662 грн 40 коп. покладаються на позивача. 
Керуючись ст. ст.123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд
В И Р І Ш И В :
1. У позові Путивльської міської ради Конотопського району Сумської області до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, третя особа: Виконавчий комітет Путивльської міської ради в особі державного реєстратора Житник Оксани Олексіївни, про визнання права власності – відмовити повністю.

2. Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662 грн 40 коп. покласти на позивача.

3. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.07.2026.

Суддя	О.Ю. Резніченко