ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/9418/26
провадження № 2/753/10825/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2026 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в залі суду за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 5-А цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :
У грудні 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 52 528,06 грн.
Позовна заява обґрунтована тим, що 20.05.2023 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №970530293 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV528KB.
Позивач зазначав, що перед укладенням кредитного договору відповідач самостійно за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт первісного кредитора www.moneyveo.ua , зареєструвався на сайті, створив особистий кабінет позичальника, заповнив та подав заявку на отримання кредиту, в якій зазначив свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце проживання. Після проходження верифікації відповідач отримав персональний одноразовий ідентифікатор, який використав для підписання кредитного договору.
Позивач посилався на положення ст.ст. 205, 207, 627, 638, 1054, 1055 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію», зазначаючи, що електронний договір, підписаний одноразовим ідентифікатором, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
На підтвердження факту укладення кредитного договору позивачем надано копію кредитного договору, правила надання грошових коштів у позику, довідку щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора, алгоритм дій позичальника та первісного кредитора, а також інформацію щодо використання одноразового ідентифікатора MNV528KB.
Позивач зазначив, що первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав відповідачу кредитні кошти у сумі 500,00 грн. шляхом перерахування через банк-провайдер, а в подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума кредиту становила 12 350,00 грн.

На підтвердження надання кредитних коштів позивачем надано платіжне доручення, довідку та письмові пояснення первісного кредитора.
Позивач зазначав, що відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, кредитні кошти та проценти за користування кредитом не повернув, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 52 528,06 грн.
Також позивач зазначав, що право вимоги за кредитним договором неодноразово відступалось на підставі договорів факторингу.
28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу №28/1118-01.
У подальшому між сторонами укладались додаткові угоди до вказаного договору факторингу, зокрема щодо продовження строку його дії.
Позивач зазначив, що відповідно до умов договору факторингу первісний кредитор відступив ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, визначених у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор набув право розпоряджатися такими правами вимоги, у тому числі відступати їх третім особам.
У подальшому право вимоги за кредитним договором №970530293 перейшло до ТОВ «ФК «ЕЙС» на підставі договорів факторингу, укладених 31.07.2024 та 15.07.2025, що підтверджується договорами факторингу, реєстрами прав вимоги, актами приймання-передачі та іншими письмовими доказами, наданими позивачем.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.04.2026 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Одночасно судом задоволено клопотання позивача про витребування доказів у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».
На виконання ухвали суду АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» листом від 27.04.2026 №БТ/Е-16459 повідомив, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , емітовано банківську картку № НОМЕР_2 та відповідний картковий рахунок. Також банк повідомив, що номер телефону НОМЕР_3 є фінансовим номером телефону за вказаною платіжною карткою та знаходиться в анкетних даних відповідача. Крім того, АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надав виписку руху коштів по банківській картці відповідача за період з 20.05.2023 по 17.06.2023, відповідно до якої підтверджується зарахування грошових коштів на картковий рахунок відповідача, у тому числі транзакцій на суми 500 грн, 200 грн, 300 грн, 350 грн, 1400 грн. та інших сум, що відповідає доводам позивача щодо надання та збільшення суми кредиту.
Відповідач відзиву на позов не подав, доказів сплати заборгованості або заперечень щодо розрахунку заборгованості суду не надав.
Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, приходить до наступних висновків.
Відповідно доч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, прирівнюється за правовими наслідками до договору, укладеного у письмовій формі.
Судом встановлено, що 20.05.2023 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №970530293 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV528KB.
Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується листом АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 27.04.2026, яким підтверджено належність банківської картки відповідачу та зарахування на неї грошових коштів у відповідних сумах у період з 20.05.2023 по 17.06.2023.
Таким чином, суд приходить до висновку, що первісний кредитор виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі.
Відповідно до Ч.1 ст. 526 ЦК України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі Ч.1 ст. 530 ЦК якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредит та проценти не повернув, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 52 528,06 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем.
Суд також встановив, що право вимоги за кредитним договором №970530293 належним чином перейшло до ТОВ «ФК «ЕЙС» на підставі договорів факторингу та відповідних реєстрів прав вимоги. Надані позивачем договори факторингу, додаткові угоди, реєстри прав вимоги, акти приймання-передачі та інші письмові докази підтверджують безперервний ланцюг переходу права вимоги від первісного кредитора до позивача.
Положеннями п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Таким чином, позивач набув права вимоги до відповідача у встановленому законом порядку та є належним позивачем у справі.

Оскільки відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань суду не надав, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2662,40 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн., що відповідатиме принцмпу розумності та пропорційності. 
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 205, 207, 512, 514, 526, 530, 610, 612, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», суд, -
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (ЄДРПОУ 42986956, рахунок НОМЕР_4 в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК») заборгованість за кредитним договором №970530293 від 20.05.2023 у розмірі 52 528 грн. 06 коп. (п`ятдесят дві тисячі п`ятсот двадцять вісім гривень 06 копійок), судовий збір у розмірі 2662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок), витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. (пять тисяч гривень 00 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 25.05.2026

 Суддя: Комаревцева Л.В.