Справа № 703/1386/26
2/703/1468/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року м. Сміла 

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого - судді Левчук О.О.,
за участю секретаря – Мельник Д.В.,
представника позивача - адвоката Лук`яненко Г.О.,
розглянувши у підготовчому засіданні в м. Сміла за правилами загального провадження цивільну справу № 703/1386/26 за позовною заявою:
ОСОБА_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 
до
Балаклеївської сільської ради Черкаського району Черкаської області, юридична адреса: 20722, Черкаська область, Черкаський район, с. Балаклея, вул. Незалежності, буд. 2, 
третя особа: Перша Черкаська державна нотаріальна контора, юридична адреса: 18001, м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд. 255 
про скасування арешту майна, -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
12 березня 2026 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» в інтересах якого діє адвокат Лук`яненко Галина Олександрівна звернувся до суду з позовом до Балаклеївської сільської ради Черкаського району Черкаської області, третя особа: Перша Черкаська державна нотаріальна контора про скасування заборони відчуження житлового будинку з побутовими будівлями і надвірними спорудами, розташованого на земельні ділянці кадастровий номер 7123783000:01:004:0307 за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер обтяження: 5016712; зареєстроване: 24 травня 2007 реєстратором: Перша черкаська державна нотаріальна контора, 18002, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд. 255 на підставі повідомлення, б/н, Смілянське виробниче машинобудівне об`єднання, додаткові дані: архівний номер: 577704СНЕRKASYI, архівна дата: 01.04.1999, дата виникнення - 14.04.1988, № реєстра: 17762-160, внутр. №АСА01А02225F0442А372С, коментар: з.5-88.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є спадкоємцем в порядку спадкування по заповіту після смерті свого батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 20 грудня 1994 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчений 20 грудня 1994 року державним нотаріусом Смілянської районної державної нотаріальної контори Сопільняк А.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1592 р.
Маючи намір продати вказане будинковолодіння та земельну ділянку під час підготовки документів, при зверненні до нотаріуса та реєстратора Центра надання адміністративних послуг ВК Смілянської міської ради позивач дізнався про накладену на нього заборону відчуження на будинок.
Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкту нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 5016712, вказаний архівний запис щодо заборони відчуження майна, 24 травня 2007 року було перенесено до Реєстру реєстратором: Перша Черкаська державна нотаріальна контора (18002, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд. 255).
Документи, на підставі яких накладалося обтяження у Позивача відсутні, від ОСОБА_2 їх не отримував. Виконавчі документи у яких боржником є ОСОБА_2 до органів Державної виконавчої служби не надходили та на виконанні не перебувають.
Позивач зазначив, що він звертався до Першої Черкаської державної нотаріальної контори із заявою про зняття заборони на відчуження з належного йому майна, однак йому було відмовлено.
Вказує, що має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність заборони позбавлений можливості це зробити.
Посилаючись на вказані обставини та враховуючи, що в позасудовому порядку врегулювати питання зняття арешту із належного позивачу майна неможливо, останній звернувся до суду з даним позовом.
Відповідно до автоматичного розподілу справ 12.03.2026 справа надійшла в провадження судді Левчук О.О.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03.03.2026 провадження по цивільній справі відкрито та призначено попередній судовий розгляд по справі у судовому засіданні на 30.04.2026.
Позивач в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві просив розгляд справи проводити у відсутність сторони позивача чи його представника.
09.04.2026 від Балаклеївської сільської ради надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі представника Балаклеївської сільської ради, проти позовних вимог не заперечили.
Представник третьої особи - Першої Черкаської державної нотаріальної контори в судове засідання також не з`явився. На виконання ухвали суду 03.03.2026 Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надіслали лист 20 квітня 2026, в якому повідомили, що Перша Черкаська державна нотаріальна контора, виконуючи обов`язки реєстратора Смілянської державної нотаріальної контори, лише внесла відомості про накладення обтяження до Єдиного реєстру для реєстрації заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (який діяв до виникнення Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна). 
Таким чином, нотаріальна контора не є суб`єктом обтяження (обтяжувачем) та не приймала самостійно рішення про накладення заборони; переписка по накладенню і зняттю заборон та арештів на жилі будинки і квартири по 2000 рік (включно) знищено, у зв`язку із закінченням терміну збереження; надати будь-які відомості чи копії документів позбавлена можливості.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, приходить до наступного.
За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою їх забезпечення.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. ( ст. 5 ЦПК України).
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ч.1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 20 грудня 1994 року державним нотаріусом Смілянської районної державної нотаріальної контори Сопільняк А.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1592, належить право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_2 .Що підтверджується виписками від 08.07.2025 №182/13-12 та №183 виданими Виконавчим комітетом Балаклеївської сільської ради.
Вказане майно позивач успадкувала по заповіту після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Разом з тим, як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_2 , сформованої 27 січня 2026 року за №461882865, на майно, яке позивач успадкував по заповіту після смерті ОСОБА_2 накладено заборону відчуження (а.с. 14).
Так, підставою обтяження є повідомлення б/н Смілянського виробничого машинобудівного об`єднання. Об`єкт обтяження: будинок, адреса: АДРЕСА_2 . Власник: ОСОБА_2 . Додаткові дані: архівний номер: 577704СНЕRKASYI, архівна дата: 01.04.1999, дата виникнення – 14.04.1988, № реєстра: 17762-160, внутр. №АСА01А02225F0442А372С.
За відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкту нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 5016712, вказаний архівний запис щодо заборони відчуження майна, 24 травня 2007 року було перенесено до Реєстру реєстратором: Перша Черкаська державна нотаріальна контора (18002, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд. 255).
Згідно листа Першої Черкаської державної нотаріальної контори № 267/01-16 від 17 лютого 2026, ОСОБА_1 повідомлено, що реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна проведено на підставі повідомлення Смілянського машинобудівного об`єднання, яке виникло 14.04.1988 року. При цьому Перша Черкаська державна нотаріальна контора повідомила, що на момент накладення вказаної заборони не вчиняла нотаріальну дію, а виступала як єдиний реєстратор з функцією державної реєстрації обтяжень, як публічних, так і приватних, а саме: 24.05.2007 вказану заборону було внесено до новоствореного Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Зазначено також, що нотаріальна контора не є суб`єктом обтяження та не приймала самостійного рішення про накладення заборони, а тому у нотаріальної контори відсутні правові підстави для внесення будь яких змін до обтяження (зняти заборону).
Відділом Державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області листом від 05.03.2026 №19847 повідомлено, що виконавчі документи у яких стороною боржником є ОСОБА_2 на примусове виконання не надходили.
За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на час розгляду судової справи Смілянське виробниче машинобудівельне об`єднання– не зареєстроване.
За даними Управління «Центр надання адміністративних послуг» Виконавчого комітету Смілянської міської ради викладеними у листі від 23.02.2026 №13-16/404 будь яка інформація щодо реєстрації та/або припинення шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації відносно юридичної особи «Смілянське виробниче машинобудівне об`єднання», у томі числі в архіві ВК Смілянської міської ради – відсутня.
Відтак, внесення відповідного запису про накладення обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обмежує права позивача як власника нерухомого майна, щодо вільного розпорядження належним йому майном.
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Відповідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч. 1. ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Частина 1 ст. 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно ч. 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і Законом України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності.
Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт/заборону, відповідно до статей 15,16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.
Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Пунктами 1, 2 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких в життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.
Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст. 13 міжнародного правового акту повинні бути забезпеченні можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.
На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст. 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом.
За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Тобто, законодавець пов`язує можливість звернення особи з даним позовом у разі порушення права власності на майно, на яке накладено арешт.
У матеріалах справи відсутні докази того, що на даний час існує потреба в накладенні обтяження у вигляді заборони відчуження на все невизначене нерухоме майно, що належить позивачу на праві власності, яке він успадкував після смерті ОСОБА_2 . На час розгляду справи виконавчі провадження по відношенню ОСОБА_2 на примусовому виконанні не перебувають, що вказує на незаконність обтяження майна належного позивачу. Доказів протилежного суду сторонами не надано.
Враховуючи, що обтяження на нерухоме майно на даний час перешкоджає позивачу у вільному розпорядженні власністю, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду з вказаним позовом до Балаклеївської сільської ради Черкаського району Черкаської області, оскільки за відсутності суб`єкта обтяжувала - юридичної особи «Смілянське виробниче машинобудівне об`єднання», на нерухоме майно позивача може претендувати держава в особі місцевого органу самоврядування.
За вказаних обставин, позовні вимоги до відповідача щодо зняття обтяження з майна позивача підлягають задоволенню, оскільки останній звернувся до суду за захистом свого оспорюванного права у обраний ним спосіб, що повністю відповідає вимогам ст. 16 ЦК України та ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Враховуючи наявність вказаного обтяження, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про скасування заборони відчуження, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про необхідність захисту його права шляхом скасування такого обтяження, оскільки позовні вимоги засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.
При таких обставинах, суд дійшов до висновку про те, що є всі підстави, передбачені законом, для задоволення позову та скасування обтяження майна належного позивачу, оскільки накладення обтяження у виді заборони відчуження належного позивачу нерухомого майна перешкоджає вільному розпорядженню майном, тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими та мають бути задоволені.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
Враховуючи викладене, зважаючи на встановлені судом обставини, а саме відсутність підстав для подальшого обтяження майна, що порушує права власності позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для його скасування.
Керуючись ст. 12, 13, 76-78, 81, 223, 247, 258, 259, 261, 263-265, 273, 354 ЦПК України,-
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Лук`яненко Галина Олександрівна до Балаклеївської сільської ради Черкаського району Черкаської області, третя особа: Перша Черкаська державна нотаріальна контора про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати обтяження заборону відчуження житлового будинку з побутовими будівлями і надвірними спорудами, розташованого на земельні ділянці кадастровий номер 7123783000:01:004:0307 за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровану за реєстраційним номером обтяження: 5016712; дата державної реєстрації: 24 травня 2007 року реєстратором: Перша черкаська державна нотаріальна контора, 18002, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд. 255; підстава внесення запису обтяження: повідомлення, б/н, Смілянське виробниче машинобудівне об`єднання; особа, майно якої обтяжується: ОСОБА_2 ; додаткові дані: архівний номер: 577704СНЕRKASYI, архівна дата: 01.04.1999, дата виникнення - 14.04.1988, № реєстра: 17762-160, внутр. №АСА01А02225F0442А372С, коментар: з.5-88.
Рішення суд може бути оскаржене сторонами безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Смілянського
міськрайонного суду       О.О. Левчук