РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2026 року 	м. Рівне	№460/4646/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Греська О.Р. за участю секретаря судового засідання Зберун К.Ф. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:
позивача: представник Русін Т.С., 
відповідача: представник Чернюк О.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом
 	ОСОБА_1 	
до	Головного управління ДПС у Рівненській області 	
 	про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, -	
В С Т А Н О В И В:
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі по тексту – відповідач) про визнання протиправними та скасування податкової вимоги від 02.12.2025 №0010777-1305-1700.
В обґрунтування позовних вимог у своїх заявах по суті зазначає, що податкові повідомлення-рішення, на підставі яких контролюючим органом визначено грошове зобов`язання, були предметом судового оскарження, у зв`язку з чим визначене ними податкове зобов`язання не набуло статусу узгодженого податкового боргу.
Також позивач вказує, що на момент визначення йому податкового зобов`язання податковими повідомленнями-рішеннями від 05 грудня 2024 року він був неповнолітньою особою та не здійснював підприємницької діяльності. Не погоджуючись із такими рішеннями контролюючого органу, його законний представник звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування акта перевірки і податкових повідомлень-рішень. Рішенням суду першої інстанції позов було задоволено, однак постановою суду апеляційної інстанції це рішення скасовано та у задоволенні позову відмовлено. Після цього представником позивача подавалися касаційні скарги, які були повернуті, а згодом повторно подана касаційна скарга залишена Верховним Судом без руху для усунення недоліків. На думку позивача, за таких обставин податкове зобов`язання не є узгодженим, а тому відсутні підстави для формування податкового боргу та направлення податкової вимоги.
Відповідач проти задоволення позову заперечив, вважаючи позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими.
У своїх заявах по суті зазначив, що за позивачем обліковується податковий борг у загальній сумі 435340,35 грн, який складається із заборгованості з податку на доходи фізичних осіб, військового збору та адміністративних штрафів. Вказаний борг виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 05 грудня 2024 року №№ 18689/1700240523, 18693/1700240523, 18694/1700240523, 18695/1700240523, 18696/1700240523, які позивачем у добровільному порядку не сплачені.
У зв`язку з несплатою узгодженого грошового зобов`язання, відповідач вважає, що ним правомірно сформовано та направлено позивачу податкову вимогу форми «Ф» № 0010777-1305-1700 від 02 грудня 2025 року. При цьому після її направлення податковий борг позивачем у повному обсязі не погашено.
Щодо доводів позивача про те, що податкова вимога прийнята на підставі неузгодженого податкового зобов`язання, відповідач зазначив, що хоча податкові повідомлення-рішення були предметом судового оскарження, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Оскільки рішення суду апеляційної інстанції набрало законної сили з дати його ухвалення, станом на дату прийняття податкової вимоги – 02 грудня 2025 року – відповідне податкове зобов`язання було узгодженим, а тому контролюючий орган мав законні підстави для направлення податкової вимоги.
Відповідач також наголосив, що на платника податків покладається безумовний обов`язок своєчасно та в повному обсязі сплачувати узгоджені податкові зобов`язання, а у разі виникнення податкового боргу – погасити його у встановленому законом порядку. Оскільки позивач податковий борг не сплатив, податкова вимога є правомірною, а підстави для її скасування відсутні. У зв`язку з цим відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю.
Ухвалою від 23.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду. Відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №460/4646/26. Призначено підготовче засідання на 28.04.2026.
Ухвалою від 28.04.2026 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. Підготовче засідання в адміністративній справі відкладено до 19.05.2026.
Ухвалою від 19.05.2026, постановленою в судовому засіданні без оформлення окремого документа, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.06.2026.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив. Представник відповідача – проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов та запереченні.
Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.
За даними відповідача за позивачем обліковується податковий борг в загальній сумі 435 340,35 грн, в т.ч.: 394 383,40 грн з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування (11010500); 32 836,95 грн з військового збору (крім військового збору, що підлягає сплаті платниками, зазначеними у пункті 4 підпункту1.3 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ, фоп та юр.особами, які перебувають на спрощеній системі оподаткування), що сплачений фізичною особою за результатами річного декларування (11011001); 8 120,00 грн за адміністративні штрафи та інші санкції (21081103). 
Дана заборгованість виникла на підставі визначених контролюючим органом податкових зобов`язань за ППР № 18694/1700240523 від 05.12.2024, ППР № 18689/1700240523 від 05.12.2024, ППР № 18696/1700240523 від 05.12.2024, ППР № 18695/1700240523 від 05.12.2024, ППР № 18693/1700240523 від 05.12.2024, але не сплачених в добровільному порядку.
Судом також встановлено, що ОСОБА_2 , яка діяла в інтересах неповнолітньої дитини, ОСОБА_1 , звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - відповідач), у якому просила суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 05.12.2024 № 18689/1700240523, № 18693/1700240523, № 18694/1700240523, № 18695/1700240523, № 18696/1700240523, визнати протиправним та скасувати акт Головного управління ДПС у Рівненській області від 19.09.2024 № 14137/Ж5/17-00-24-05-18/3940409532.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 року позов задоволено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2025 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області задоволено. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 року в справі №460/15892/24 скасовано та прийнято нове, яким в позові відмовлено.
03 грудня 2025 року, 23 грудня 2025 року, 15 січня 2026 року, 26 січня 2026 року представник позивача – Савонік Наталія Костянтинівна, діючи в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , подала до Верховного Суду касаційні скарги на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року (апеляційні провадження № А/857/27145/25) у справі № 460/15892/24.
Ухвалами Верховного Суду у складі суддів Касаційного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року, 12 січня 2026 року, 21 січня 2026 року, 10 лютого 2026 року відповідно касаційні скарги ОСОБА_2 , подані в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року були повернуті скаржнику.
17 лютого 2026 року ОСОБА_2 , діючи в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , вчергове подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року у справі № 460/15892/24.
Ухвалою Верховного Суду від 03 березня 2026 року касаційна скарга ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_1 залишена без руху з підстав пропуску скаржником строку на касаційне оскарження та неповажністю вказаних ним підстав для його поновлення.
Ухвалою Верховного Суду від 01 квітня 2026 року продовжено ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_1 встановлений ухвалою Верховного Суду від 03 березня 2026 року на десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зокрема, для зазначення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів.
Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2026 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанов Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року. Відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_1 на постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування акту, податкових повідомлень-рішень.
02.12.2025 відповідачем було сформовано та направлено позивачу податкову вимогу форми "Ф" №0010777-1305-1700 на загальну суму податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями 435340,35 грн.
Вважаючи протиправною та такою, що належить до скасування податкову вимогу Головного управління ДПС у Рівненській області від 02.12.2025 №0010777-1305-1700, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.
Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно із пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно із п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Відповідно до вимог п. 59.3 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Крім того, розділом II Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України №610 від 30.06.2017 року, визначено, що податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов`язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.
Враховуючи вказане та виходячи з аналізу вищенаведених норм, підставою для формування та направлення контролюючим органом податкової вимоги платнику податків є встановлення відповідної обставини, зокрема, платником податків не сплачено узгодженої суми грошового зобов`язання, визначеної в податковому повідомленні-рішенні, у встановлені законом строки.
Суть спірних правовідносин у цій справі полягає у вирішенні питання про те, чи мав контролюючий орган правові підстави для формування та направлення податкової вимоги від 02 грудня 2025 року № 0010777-1305-1700, з огляду на те, що на момент її прийняття постанова суду апеляційної інстанції, якою фактично залишено в силі визначене контролюючим органом грошове зобов`язання, набрала законної сили, проте позивач продовжив її оскарження у касаційному порядку.
Згідно з частиною другою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Частиною першою статті 325 КАС України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Із закінченням процедури судового оскарження податкового повідомлення-рішення грошове зобов`язання набуває статусу узгодженого і в подальшому не може трансформуватися у неузгоджене внаслідок повторного його оскарження в судовому порядку.
Як вже зазначалося судом вище по тексту, податкові повідомлення-рішення від 05 грудня 2024 року були предметом судового оскарження у справі № 460/15892/24. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 року позов було задоволено, однак постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
Відповідно до статей 255, 325 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. Отже, починаючи з 04 листопада 2025 року, визначені контролюючим органом грошові зобов`язання набули статусу узгоджених.
Спірна податкова вимога № 0010777-1305-1700 сформована відповідачем 02 грудня 2025 року, тобто після набрання законної сили постановою суду апеляційної інстанції. Відтак на момент її прийняття визначені позивачу грошові зобов`язання були узгодженими, а у разі їх несплати у встановлений законом строк набули статусу податкового боргу, що, своєю чергою, є передбаченою ПК України підставою для направлення платнику податкової вимоги.
Посилання позивача на те, що постанова суду апеляційної інстанції була оскаржена в касаційному порядку, наведених висновків не спростовує.
Сам по собі факт подання касаційної скарги на судове рішення, яке набрало законної сили, не змінює його правового статусу, не зупиняє його дії та не свідчить про втрату визначеним грошовим зобов`язанням статусу узгодженого, якщо інше прямо не встановлено законом або судом касаційної інстанції не прийнято рішення про зупинення виконання чи дії такого судового рішення.
Крім того, як убачається з матеріалів справи, касаційні скарги представника позивача неодноразово поверталися Верховним Судом, а повторно подана касаційна скарга ухвалою Верховного Суду від 03 березня 2026 року була залишена без руху. Отже, наведені процесуальні дії не впливали на набрання законної сили постановою суду апеляційної інстанції та не змінювали статус визначеного контролюючим органом грошового зобов`язання як узгодженого.
За таких обставин суд доходить висновку, що станом на дату прийняття податкової вимоги від 02 грудня 2025 року № 0010777-1305-1700 у відповідача були наявні передбачені Податковим кодексом України правові підстави для її формування та направлення позивачу, а тому доводи позивача про прийняття спірної податкової вимоги на підставі неузгодженого грошового зобов`язання є необґрунтованими.
При цьому, залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення в даному випадку.
Враховуючи вищенаведене в сукупності, у задоволенні позову належить відмовити повністю.
Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України у суду відсутні. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В :
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ) 
Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166) 

Повний текст рішення складений 30 червня 2026 року

Суддя       Олег ГРЕСЬКО