ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

29607, м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1, e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, тел.(0382)71-81-84
_______________________________________________________________________
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" травня 2026 р. Справа № 924/126/26 

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Музики М.В., розглянувши заяву про стягнення судових витрат на правничу допомогу у справі 

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Меблевий 2019", м. Хмельницький

до Приватного підприємства "Ангара Кампані", м. Одеса

про стягнення 244 065,58 грн. заборгованості з оплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території,

представники сторін: не викликались; 

ВСТАНОВИВ:

рішенням Господарського суду Хмельницької області від 24.04.2026 частково задоволено позов у справі №924/126/26. Стягнуто з приватного підприємства «Ангара Кампані» на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Меблевий 2019» заборгованість з оплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з 17.12.2021 по 31.01.2026 року в розмірі 204 061,85 грн., 30 152,28 грн. втрат від інфляції, 9 717,79 грн. 3% річних, 3 658,99 грн. витрат зі сплати судового збору. В стягненні 133,34 грн. заборгованості зі сплати внесків та 0,32 грн. 3% річних відмовлено. 
28.04.2026 від представника позивача надійшла заява з проханням стягнути з відповідача 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 
Так, за положеннями ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. 
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу. 
Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 ГПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (ч.3 ст.244 ГПК).
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 30.04.2026 прийнято заяву ОСББ "Меблевий 2019" від 28.04.2026 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №924/126/26 до розгляду у порядку письмового провадження.
Відповідач у запереченнях на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу вважає вимоги позивача безпідставними. Зазначає, що ОСББ "Меблевий 2019" не заявляв до закінчення судових дебатів про намір подати докази на підтвердження витрат на правничу допомогу після ухвалення судового рішення. 
Окрім того, позивач зобов`язаний довести реальність, необхідність та розумність витрат на правничу допомогу. Надані докази мають підтверджувати фактичне надання правничих послуг, їх обсяг, складність справи, витрачений час, а також співмірність заявленої суми із характером спору. За відсутності належних доказів понесення таких витрат або у разі їх очевидної неспівмірності зі складністю справи та обсягом виконаної роботи підстави для їх стягнення з Відповідача відсутні. 
Підсумовує, що вимоги позивача щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Розглянувши заяву ОСББ "Меблевий 2019" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд приймає до уваги наступне. 
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За змістом частин 1, 3 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
З позовної заяви слідує, що позивачем визначено орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн., докази чого будуть подані з дотриманням припису ч. 8 ст. 129 ГПК України. Також в судовому засіданні 24.04.2026 до закінчення судових дебатів представником позивача заявлено про подання доказів понесення витрат на правову допомогу в межах процесуальних строків. 
В подальшому, з дотриманням п`ятиденного строку від дати ухвалення судового рішення, від позивача надійшла заява про стягнення судових витрат з доказами їх понесення. 
Відтак у суду відсутні підстави для залишення заяви позивача від 28.04.2026 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу без розгляду. 
З вказаного суд також не приймає доводи відповідача щодо незаявлення позивачем про подання доказів на підтвердження понесення судових витрат після ухвалення судового рішення. 
Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката ОСББ "Меблевий 2019" надано договір про надання правничої допомоги від 16.01.2026, укладений між ОСББ "Меблевий 2019" (клієнт) та адвокатом Богачем Анатолієм Анатолійовичем (адвокат), за умовами п. 1.1. якого Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу Клієнту у справі про стягнення з приватного підприємства «АНГАРА КАМПАНІ» на користь Клієнта заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та спільного майна в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором та Додатковими договорами до нього, а Клієнт зобов`язаний оплатити таку допомогу в порядку та строки, обумовлені Сторонами.
За положеннями п. 1.1. Адвокат відповідно до узгоджених Сторонами доручень: надає Клієнту консультаційні та юридичні послуги щодо представництва та захисту інтересів Клієнта у Господарському суді Хмельницької області та інших судах України (судах І, II інстанції та у Верховному Суді), з усіма правами, які надано законом стягувачу, позивачу, у тому числі з правом подання позовної заяви, заяви про збільшення/зменшення позовних вимог, заперечень на заяви, скарги (апеляційні та касаційні); може підписувати та подавати документи, а зокрема: заяви, клопотання, відводи, заперечення, скарги, уточнення, пояснення, запити, звернення, повідомлення, докази, засвідчувати справжність копій документів та інше; має право отримувати документи, в тому числі відповіді, довідки, свідоцтва, витяги, виписки, рішення, ухвали, постанови, заочне рішення тощо, а також їх копії; має право подавати адвокатські запити; має право користуватись іншими правами, необхідними для представництва та захисту інтересів Клієнта.
Договір набирає чинності з дати його підписання і діє до виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Даний строк може бути продовжено Сторонами шляхом укладення додаткового договору (п. 2.1. договору). 
У пунктах 3.1. та 3.2. договору погоджено, що за правничу допомогу, передбачену в п.1,1. цього Договору, надану Клієнту, Адвокат отримує Гонорар в розмірі 6000,00 грн. (шість тисяч гривень). Вартість Гонорару визначена Адвокатом з урахуванням того, що Адвокат вивчає надані Клієнтом документи, отримає додаткові документи, здійснює правовий аналіз, складає проект позовної заяви та її узгоджений текст з додатками подає до Господарського суду Хмельницької області та направляє іншому учаснику, представляє інтереси Клієнта у Господарського суду Хмельницької області у справі про стягнення з приватного підприємства "АНГАРА КАМПАНІ" заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та спільного майна та подає процесуальні документи у справі.
У розрахунку вартості послуг за договором про надання правничої допомоги від 16.01.2026 року, наданих Адвокатом, передбачено, що останнім надаються послуги з вивчення наданих Клієнтом документів, отримання додаткових документів, здійснення правового аналізу, складання проекту позовної заяви про стягнення з приватного підприємства «АНГАРА КАМПАНІ» заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та спільного майна та подання її узгодженого тексту з додатками до суду, направлення іншому учаснику, вартістю 2000,00 грн.; представлення інтересів Клієнта у справі про стягнення з приватного підприємства «АНГАРА КАМПАНІ» заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та спільного майна та подає процесуальні документи у справі, вартістю 4000,00 грн. 
27.04.2026 між ОСББ "Меблевий 2019" та адвокатом Богачем А.А. підписано акт №1 приймання-передачі послуг, наданих за договором про надання правничої допомоги від 16.01.2026, за змістом якого адвокатом надано, а позивачем прийнято наступні послуги: попередня консультація Клієнта, опрацювання та аналіз наданих документів (договорів, актів, розрахунок заборгованості) вартістю 500,00 грн.; аналіз актуальної судової практики, у т.ч. Верховного Суду у подібних спорах щодо стягнення внесків на утримання майна вартістю 300,00 грн.; складання проекту позовної заяви, формування правової позиції та узгодження фінального тексту з Клієнтом вартістю 900,00 грн.; формування пакету додатків, подання позову до суду та направлення колії Відповідачу вартістю 300,00 грн.; підготовка та складання заяви про зміну позовних вимог (включаючи перерахунок заборгованості за новий період, аналіз бухгалтерських довідок) вартістю 800,00 грн.; підготовка та складання відповіді на відзив (аналіз заперечень ПП "Ангара Кампані", підбір контраргументів та доказів) вартістю 1200,00 грн.; участь у чотирьох засідання суду вартістю по 500,00 грн. кожне. 
Підписанням цього Акту Клієнт підтвердив факт належного отримання послуг відповідно до положень договору про надання правової допомоги року з додатком до нього, а також те, що він не має претензій до Адвоката стосовно отриманих від нього послуг, вказаних у цьому Акті.
Платіжними інструкціями від 21.01.2026 та від 27.04.2026 позивачем перераховано адвокату Богачу А.А. 6 000,00 грн. за надання правової допомоги. 
Суд відзначає, що у розумінні приписів частин п`ятої та шостої статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такі висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі №911/3312/21.
Як зазначено вище, судом не прийнято заперечення відповідача щодо незаявлення позивачем про подання доказів понесення витрат на правову допомогу після ухвалення судового рішення. 
При цьому, заперечення не містять жодних доводів та доказів недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.
Водночас у частинах 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи. Наведені висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
У постановах від 19.02.2022 у справі № 755/9215/15-ц та від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у пункті 154 рішення від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат ЄСПЛ зазначив, що за статтею 41 Конвенції він відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму. Крім того, будь-яке клопотання, подане на підставі статті 41 Конвенції, має містити конкретні суми, розбиті на пункти, і супроводжуватися необхідними документами на їх підтвердження, інакше Суд може відхилити це клопотання повністю або частково.
У пункті 268 рішення від 23 січня 2014 року у справі «East / West Alliance Limited» проти України» за заявою № 19336/04 ЄСПЛ також нагадав, що згідно з практикою Суду заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Отже, у разі недотримання вимог частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22.
Судом проаналізовано надані позивачем докази та встановлено, що факт надання послуг адвокатом Богачем А.А. підтверджується матеріалами справи. Окрім того, суд враховує, що представником позивача проведено розрахунок, окрім суми заборгованості по внесках, 3% річних та втрат від інфляції; адвокатом проведено роботу з написання відповіді на відзив та пошуку відповідних додаткових доказів; також представником позивача взято участь у чотирьох судових засіданнях. 
З викладеного суд доходить висновку, що 6 000,00 грн. витрат на правову допомогу, понесених позивачем, відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.
Частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на часткове задоволення позовних вимог, витрати на професійну правову допомогу підлягають пропорційному розподілу між сторонами. 
Керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу від 28.04.2026 у справі №924/126/26 задовольнити частково. 

Стягнути з приватного підприємства «Ангара Кампані» (65033, м. Одеса, провулок Другий Аеропортівський, 2, код ЄДР 35406223) на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Меблевий 2019» (29015, м. Хмельницький, вул. Старокостянтинівське шосе, 26, код ЄДР 43633983) 5 996,71 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто шість грн. 71 коп.) витрат на професійну правничу допомогу. 
Видати наказ. 

В задоволенні решти заяви відмовити. 

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.В. Музика 

Віддрук. у 1 прим.: 1 - до справи, учасникам справи в ел. кабінет