ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року
м. Київ

справа № 945/1657/23 (№ 11-кп/812/896/25)
провадження № 51-4491 км 25
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання  ОСОБА_4 ,
прокурора  ОСОБА_5 

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 02 жовтня 2025 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 серпня 2025 року в кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 .

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Центральний районний суд м. Миколаєва ухвалою від 06 серпня 2025 року звільнив ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України (далі - КК), на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження - закрив, стягнув з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення у справі експертиз на загальну суму 65 958,72 грн.
Не погоджуючись із цією ухвалою, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення.
Миколаївськийапеляційний суд ухвалою від 02 жовтня 2025 року відмовив у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6  про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду та повернув апеляційну скаргу. 
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
Захисник ОСОБА_6 , не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, не врахував того, що:
- ухвала Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 серпня 2025 року сторонам не оголошувалась, її копія учасникам провадження не надсилалась;
- лише після звернення до суду захисник отримав копію ухвали суду першої інстанції 21 (23) вересня 2025 року, тому, на його думку, початок строку її оскарження повинен відраховуватися з 23 вересня 2025 року, а останнім днем на оскарження ухвали необхідно вважати 30 вересня 2025 року;
- апеляційна скарга подана 25 вересня 2025 року через Центральний районний суд м. Миколаєва, тож строки оскарження ухвали суду першої інстанції від 06 серпня 2025 року стороною захисту не були порушені. 
Позиції учасників судового провадження
Прокурор підтримав доводи касаційної скарги захисника.
Мотиви Суду
За змістом ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, тобто таке порушення, яке згідно з вимогами ч. 1 ст. 412 цього Кодексу перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. 
Вимогами ст. 370, ч. 2 ст. 418 КПК визначено, що ухвала суду апеляційної інстанції повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. 
Положеннями ст. 24 КПК визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Приписи КПК про строки регламентують їх тривалість, порядок обчислення та наслідки закінчення цих строків. У кримінальному процесуальному законодавстві України строки встановлюються, продовжуються і поновлюються. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення. При визначенні початку обчислення строку важливо точно знати момент, з якого починається його перебіг.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.
За загальним правилом цей строк обчислюється з моменту оголошення судового рішення. Виключенням із цього правила є випадок, коли ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує. У цьому разі строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ч. 3 ст. 395 КПК).
За приписами п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Як убачається з матеріалів провадження, Центральний районний суд м. Миколаєва ухвалою від 06 серпня 2025 року звільнив ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК, на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження - закрив, стягнув з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення у справі експертиз на загальну суму 65 958,72 грн.
Захисник ОСОБА_6 , не погодившись із цією ухвалою місцевого суду, подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. 
Суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні клопотання захисника та повернув його апеляційну скаргу, дійшовши таких висновків:
- у судовому засіданні 06 серпня 2025 року були присутні учасники судового провадження, зокрема, обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 ;
- копія ухвали в той же день була направлена на адреси обвинуваченого та захисника;
- захисник був обізнаний про видалення суду до нарадчої кімнати для прийняття рішення, а тому не був позбавлений можливості оскаржити його у визначений законом строк;
- отримання захисником оскаржуваної ухвали лише 21 вересня 2025 року не свідчить про наявність об`єктивних причин, які б унеможливлювали подати апеляційну скаргу вчасно;
- жодних поважних та об`єктивних причин пропуску процесуального строку захисником в апеляційній скарзі не наведено;
- датована 25 вересня 2025 року апеляційна скарга захисника надійшла до апеляційного суду більше, ніж через місяць після постановлення оскаржуваної ухвали.
Проте колегія суддів уважає, що суд апеляційної інстанції відмовив захиснику ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду від 06 серпня 2025 року, ретельно не перевіривши доводів захисника про поважність причин пропуску такого строку.
Так, апеляційний суд, розглядаючи клопотання про поновлення строків, належним чином не проаналізував доводів захисника про те, що 06 серпня 2025 року після того, як він заявив клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, суд видалився до нарадчої кімнати без визначення часу оголошення ухвали чи її резолютивної частини, рішення сторонам не оголошувалось, копію ухвали захисник отримав лише 21 вересня 2025 року та апеляційну скаргу на ухвалу від 06 серпня 2025 року подав 25 вересня 2025 року через Центральний районний суд м. Миколаєва.
З наведеного вбачається, що захисник ОСОБА_6 хоча й був присутнім під час судового розгляду до видалення суду у нарадчу кімнату, однак не був обізнаний з мотивами прийнятого судом рішення до дня отримання 21 вересня 2025 року копії ухвали суду від 06 серпня 2025 року, оскільки, як свідчить технічний звукозапис судового засідання, рішення судом не оголошувалось.
За цих обставин висновки суду апеляційної інстанції про відсутність поважних та об`єктивних причин пропуску процесуального строку також не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 .
Колегія суддів уважає, що суд апеляційної інстанції без належного з`ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення клопотання особи про поновлення пропущеного процесуального строку, формально зазначив, що захисник не навів достатніх підстав, які перешкоджали йому вчасно подати апеляційну скаргу, оскільки ОСОБА_6 був присутнім у судовому засіданні до видалення суду до нарадчої кімнати, та в даному провадженні дійшов передчасного висновку про відсутність обґрунтованих підстав для поновлення процесуального строку.
Відтак касаційна скарга захисника ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а оскаржувана ним ухвала на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суду необхідно врахувати викладене та постановити законне й обґрунтоване судове рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.
Керуючись статтями 441, 442 КПК, Суд
постановив:
касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 02 жовтня 2025 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 серпня 2025 року в кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3