521/4616/26
1-кп/521/1491/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2026 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
за участю секретаря – ОСОБА_2 , 
за участю:
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хаджибейського районного суду м. Одеси обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026162470000413 від 19.03.2026 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Одеської області, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, зі слів неофіційно працевлаштований двірником, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи суб`єктом декларування, вчинив злочин, а саме: умисно не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції» за наступних обставин. 
Так, ОСОБА_4 після звільнення 08.06.2021 року з посади молодшого інспектора взводу № 1 роти з фізичної безпеки № 2 батальйону № 3 Управління поліції охорони в Одеській області (юридична та фактична адреса: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 70-А), будучи суб`єктом декларування, відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи попереджений про недопущення корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» та достовірно знаючи про обов`язковість подання декларації, діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у період часу з 00 год. 00 хв. 01.01.2022 року до 00 год. 00 хв. 01.02.2024 року, перебуваючи на території України та попереджений за адресою: м.Одеса, вул.Академіка Філатова, 70-А про вимоги фінансового контролю, маючи всі необхідні умови та технічну можливість, був зобов`язаний відповідно абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» у зазначений період подати до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щорічну декларацію (після звільнення) особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, тобто за період із 01.01.2021 року по 31.12.2021 рік.
Однак ОСОБА_4 не вчинив дій пов`язаних із заповненням декларації на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, де не відобразив власні доходи та належне йому майно за період 2021 року. При цьому, станом на 20.03.2026 рік ОСОБА_4 не подав зазначену декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та не проходив етап реєстрації в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Допитаний в судовому засіданні  ОСОБА_4 підтвердив обставини які були викладені в обвинувальному акті, провину визнав в повному обсязі та щиро розкаявся у вчиненому.
За вказаними обставинами, за клопотаннями учасників судового процесу, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, докази у судовому засіданні не досліджувалися.
При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позицій. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджено, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, які їм зрозумілі.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченого  ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена поза розумним сумнівом і зібраних доказів достатньо для визнання його винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст.366-3 КК України, за ознаками – умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину. 
Окрім того суд дає характеристику особистості обвинуваченого ОСОБА_4 , який є особою у віці 40 років, з середньою освітою, не одружений, зі слів неофіційно працевлаштований двірником, на обліках нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце мешкання, раніше не судимий. 
З врахуванням роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає: щире каяття. 
Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 – відсутні. 
З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у розмірі 2500 (двох тисяч п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 42500 (сорок дві тисячі п`ятсот) гривень на рахунок держави, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій органів державної влади та місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік, в межах санкції ст. 366-3 КК України.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Відповідно до ст. 100 КПК України суд вважає необхідним речові докази по справі відповідно до постанов слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 06.03.2026р., 09.03.2026р., 19.03.2026р. – зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Обраний ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду м.Одеси від 24.03.2026 року запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили – скасувати. 
Витрати на залучення експертів відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 2500 (двох тисяч п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 42500 (сорок дві тисячі п`ятсот) гривень на рахунок держави, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій органів державної влади та місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік.
Речові докази по справі відповідно до постанов слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 06.03.2026р., 09.03.2026р., 19.03.2026р. – зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Обраний ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду м.Одеси від 24.03.2026 року запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили – скасувати. 
На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Хаджибейський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1