Справа № 761/21781/26
Провадження № 3/761/4580/2026

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року 
суддя Шевченківського районного суду м. Києва Бугіль В.В., розглянувши матеріали, що надійшли з військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
 
за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення
 
ВСТАНОВИВ:
 
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що "25" травня 2026 р., старший лейтенант ОСОБА_1 відвідав приймальне відділення Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» з підозрою на травму кисті та зап?ястя правої руки, яке отримав 25.06.2025 в результаті падіння під час прямування на військову службу. В приймальному відділенні НМКЦ ГВКГ було встановлено попередній діагноз - «забій м?яких тканин правої кисті». Окрім цього, було взято аналіз крові на етанол. Наступного дня 26.05.2026 засобами СЕДО було отримано повідомлення від тимчасово виконуючого обов?язки начальника Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» полковника медичної служби ОСОБА_2 по те, щ в результаті перевірки аналізів старшого лейтенанта ОСОБА_3 встановлено рівень етанолу в крові - 2% (проміле).
Таким чином, ОСОБА_1  порушив вимоги статей 9,11, 16, 49, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статі 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-20 КУпАП України, тобто розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів в умовах особливого періоду.
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 172-20 КУпАП, відповідальність настає за:
1)розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння
3)дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Факт перебування  ОСОБА_1  в період несення військової служби в стані алкогольного сп`яніння підтверджується наступними доказами: протоколом № 315 про військове адміністративне правопорушення; копією листа № 4393 від 26.05.2026; копією рапорту підполковника ОСОБА_4 ; витяг із наказу про призначення на посаду старшого лейтенанта ОСОБА_1 ; прояснення старшого лейтенанта ОСОБА_1 , пояснення молодшого лейтенанта ОСОБА_5 , медична характеристика на ОСОБА_1 ; службова характеристика ОСОБА_1 ; копія посвідчення офіцера ОСОБА_1 . 
В рішенні Європейського суду з прав людини, у справі «А.В. проти України», оцінюючи докази, Суд зазвичай керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A № 25). Проте така доведеність може випливати із сукупності достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою ознак чи подібних неспростованих презумпцій факту.
За результатом судового розгляду, в ході вивчення усіх матеріалів справи та зібраних доказів, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Згідно ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладені стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом не встановлено.
Враховуючи наявні у суду докази та беручи до уваги особу винної, суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією статті в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Крім того, враховуючи, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, останній звільняється від сплати судового збору.
Враховуючи наведене, керуючись ст. 33, ст. 34, ст. 40-1, ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією статті в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суду м. Києва.

 
Суддя          Бугіль В.В.