Справа №705/1439/26
2-а/705/45/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2026 року  м. Умань
Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Л.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Кушнеренко Тамари Валеріївни до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Кушнеренко Т.В. звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із адміністративним позовом до  ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В позові посилається на те, що 10.07.2025 року тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову №550 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, якою на гр. ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 17000 грн.
ОСОБА_1 не приймав участі у розгляді вказаної справи, про винесення постанови йому стало відомо 26.02.2026 від державного виконавця ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області КМУЮ України.
Зазначає, що  ОСОБА_1 з 17.11.2010 року зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працював також на території м. Умань та відповідно перебував на військовому обліку в  ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У червні 2025 року ОСОБА_1 їхав з м. Умань до м. Черкаси. Під час вказаного руху був зупинений представниками ІНФОРМАЦІЯ_3 та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Представники вказаного ІНФОРМАЦІЯ_3 пропонували йому написати заяву про те, що він бажає стати до них на військовий облік. На вказану пропозицію позивач повідомив, що перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , а тому не збирається подавати їм таку заяву. Вказані представники також намагались примусити його пройти ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після відмови останнього, представники ІНФОРМАЦІЯ_4 , склали відносно ОСОБА_1 документи, після чого його відпустили. В подальшому жодних повідомлень чи постанов від ІНФОРМАЦІЯ_4 не отримував. 
11.12.2025 позивача мобілізовано ІНФОРМАЦІЯ_5 . Перебуваючи у складі ЗСУ отримав перше грошове забезпечення та одразу отримав повідомлення про те, що на банківський рахунок накладено арешт. Перебуваючи на військовій службі позивач не мав можливості з`ясувати причини такого арешту. Через релігійні переконання він не має РНОКПП, закордонного паспорту та не мав можливості встановити додаток ДІЯ. Таким чином, жодних постанов від виконавчої служби він також не отримував ні поштою, ні у додатку. 
04.02.2026 позивач звільнився з військової служби та 06.02.2026 повторно встав на облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_6 , зайнявся оформленням відстрочки від мобілізації, після чого звернувся до банку для з`ясування причини арешту. В послідуючому позивач звернувся до ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області та йому було повідомлено підстави для відкриття виконавчих проваджень та надано копію постанови №550 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУПАП від 10.07.2025, винесену тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 . В отриманій постанові відсутня інформація про те, що і копія вручалась чи направлялась представниками ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачу.
Відповідно до постанови №550: ОСОБА_1 13.06.2025 року о 16.00 годин в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 відмовився від отримання повістю № 1008 від 13.06.2025 року для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, чим порушив підпункт 2 пункту 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487, а саме прибувати за викликом районних (міських) центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (повістках), для проходження медичного огляду. 
Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Із змісту оскаржуваної постанови порушення, яке інкримінується позивачу, полягало саме в неотриманні повістки на проходження ВЛК.
При цьому, відповідно до підпункту 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військовою обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, зазначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання, за місцем роботи (навчання).
Підпунктом 7 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік.
Підпунктом 1 пункту 10-1 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану: у разі залишення свого місця проживання стати в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи. 
Отже, військовозобов`язаний може перебувати на військовому обліку лише в одному ТЦК та СП, а саме в ТЦК та СП, яке обслуговує адміністративно-територіальну одиницю, на території якої військовозобов`язаний зареєстрований, фактично проживає, працює (навчається), або прибув як внутрішньо переміщена особа. 
В даному випадку, на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач зареєстрований, фактично проживав та працював на території м. Умань Черкаської області, що зазначено в оскаржуваній постанові, тобто не ставилось під сумнів відповідачем, тому підстав для взяття позивача на облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_7 не було, як і не було підстав для вручення йому повістки для проходження медичного огляду.
Просить поновити строк на оскарження постанови, визнати протиправною та скасувати постанову тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №550 від 10.07.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статгі 210-1 КУпАП, якою на громадянина ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 17000 грн.
Ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
30.03.2026 від ІНФОРМАЦІЯ_4 до суду надійшов Відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 в якому зазначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України, стаття 65 Конституції України. Згідно частини 3 статті 210-1 КУпАП відповідальність особи настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, який був затверджений Верховною Радою України, було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Правовий режим воєнного стану неодноразово продовжувався та триває в Україні донині. Крім того Указом Президента України №65/2022 від 24 лютого 2022 року, який був затверджений Верховною Радою України, було оголошено загальну мобілізацію в Україні. Правовий режим загальної мобілізації неодноразово продовжувався та триває в Україні донині. У відповідності з абзацом 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-ХІІ, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. Відповідно до пункту 2 частини 1 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських)територіальних центрів комплектування  та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово- облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів. Відповідно до статті 6 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: персональні та службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яких налічується понад тридцять, та не були оновлені (актуалізовані) відносно військовозобов`язаного ОСОБА_1  13.06.2025 року в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_4 уповноваженими особами: начальником адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 майором ОСОБА_2 , стрільцем взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 та старшим водієм ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 здійснювалися заходи оповіщення ОСОБА_1 та вручення повістки № 1008 від 13.06.2025 року на проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, проте позивач відмовився від отримання вказаної повістки. Позивача було належним чином повідомлено про дату розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак на розгляд він не з?явився. Оскаржувана постанова була надіслана позивачу за адресою його місця проживання рекомендованим листом. Просить відмовити у задоволенні позову.
Суд дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.
Відповідно до статті 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України від 25.03.1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».
Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (далі Порядок).
За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.
За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.
За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Відповідно до ст. 235 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210 КУпАП, віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).
Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Згідно зі ст. 279 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) роз`яснює особі, яка притягається до адміністративної відповідальності її права і обов`язки, заслуховує її пояснення, за її участю досліджує докази та вирішує клопотання.
Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
10.07.2025 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №550, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Як вбачається з супровідного листа ІНФОРМАЦІЯ_4 вих. № 3705 від 17.07.2025, копію постанови № 550 від 10.07.2025 направлено ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з тим, як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення місце проживання ОСОБА_1 значиться: АДРЕСА_2 . У постанові про адміністративне правопорушення № 550 місце проживання ОСОБА_1 значиться: АДРЕСА_1 . При цьому, до відзиву долучено квитанцію АТ «Укрпошта» про направлення рекомендованого листа ОСОБА_6 , однак адресу не зазначено та за номером трекінгу неможливо відслідкувати про вручення рекомендованого повідомлення.
За таких обставин суд приходить до висновку, що в даному випадку позивач не був належно повідомлений у встановленому законом порядку про прийняте рішення.
Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач отримав оскаржувану постанову лише 26.02.2026 після звернення до відділу державної виконавчої служби.
Зазначені обставини свідчать про те, що позивач не був обізнаний про наявність постанови по справі про адміністративне правопорушення від 10.07.2025, доказів зворотнього до матеріалів справ долучено не було, у зв`язку з чим адміністративний позов подано у визначені строки з дня, як позивач дізнався про таку постанову.
За таких обставин, заява позивача про поновлення строку на звернення до суду з адміністративним позовом є обгрунтованою, а тому з метою дотримання права на захист позивача, суд вважає за можливе поновити строк звернення до суду з адміністративним позовом щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 з 17.11.2010 року зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Реєстру територіальної громади № 2026/003413715 від 04.03.2026.
Згідно військового квитка серії НОМЕР_1 від 16.11.2010 ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_1 перебував на військовому обліку з 16.11.2010 р., знятий – 16.11.2010 р., взято на облік – 10.03.2020 р. 
Згідно військового квитка серії НОМЕР_2 від 11.12.2025 ІНФОРМАЦІЯ_6 , 11.12.2025 ОСОБА_1 пройшов ВЛК та 12.12.2025 його мобілізовано ІНФОРМАЦІЯ_5 для проходження військової служби. Датою виключення зі списків в/ч вказано 04.02.2026. Крім того, у військовому квитку міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 06.02.2026 взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Як вбачається з витягу з додатку «Резерв+», ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 та 06.02.2026 уточнив свої дані. 
Згідно постанови від 10.07.2025 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 по справі про адміністративне правопорушення №550, ОСОБА_1  13.06.2025 року о 16.00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 відмовився від отримання повістки № 1008 від 13.06.2025 року для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, чим порушив підпункт 2 пункту 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487, а саме прибувати за викликом районних (міських) центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (повістках), для проходження медичного огляду.
Відповідно до частини третьої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» № 2232-ХІІІ військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.
Абзацом 2 п.79 Постанови Кабінету міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військовою обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» передбачено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: здійснюють, взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством.
Згідно з вимогами абзацу другого пункту 16 вказаного Порядку персонально-якісний військовий облік передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов 'язаних та резервістів за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов 'язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного військового обліку покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком 2 до вищевказаного Порядку зазначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання, за місцем роботи (навчання).
Підпунктом 7 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік.
Підпунктом 1 пункту 10-1 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану: у разі залишення свого місця проживання стати в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи.
Аналіз вказаних норм діючого законодавства дає підстави зробити висновок про те, що військовозобов`язаний може перебувати на військовому обліку лише в одному ТЦК та СП, а саме в ТЦК та СП, яке обслуговує адміністративно-територіальну одиницю, на території якої військовозобов`язаний зареєстрований, фактично проживає, працює (навчається), або прибув як внутрішньо переміщена особа. При цьому, у випадку зміни місця реєстрації або фактичного проживання такий військовозобов`язаний має 7 днів для самостійного звернення до відповідною ТЦК та СП.
Тобто, діяльність конкретного районного ТЦК та СП розповсюджується лише на територію конкретної адміністративно-територіальної одиниці. Таких чином і взяття на військовий облік районним ТЦК та СП можливий у тому випадку, якщо військовозобов`язаний зареєстрував місце проживання на території обслуговування даного ІНФОРМАЦІЯ_3 , почав фактично проживати на даній території, працює або навчається на вказаній території.
В даному випадку, на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення та розгляді справи про адміністративне правопорушення позивач зареєстрований, фактично проживав та працював на території м. Умань Черкаської області, що зазначено в оскаржуваній постанові, тобто не ставилось під сумнів відповідачем.
ІНФОРМАЦІЯ_7 суду не надано відомостей, що ОСОБА_1 має нове місце проживання чи реєстрації у Звенигородському районі (м. Звенигородка) Черкаської області.
Відповідно до п. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок призову), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Згідно з п. 28 Порядку призову виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).
Як визначено п. 29 Порядку призову, у повістці, серед іншого, зазначається: мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ.
Згідно із п. 41 Порядку призову належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення як порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 за № 36/41381 (далі - Інструкція).
Крім того, суд зазначає, що відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Таким чином, законодавець чітко визначив умову, за якої положення ст. 210-1 КУпАП не застосовуються за відсутності можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи.
Згідно з ч. 3 ст.14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Цією нормою передбачено перелік державних органів, від яких Органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді персональні відомості призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України «Про публічні електронні реєстри», «Про розвідку» та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.
Обставин, які підтверджують неможливість отримання відповідачем відомостей щодо персональних даних ОСОБА_1 у спосіб, встановлений у примітці до ст. 210 КУпАП, відповідачем суду не надано.
В ході судового розгляду відповідачем не надано доказів, що ним вживалися заходи для отримання персональних відомостей ОСОБА_1 в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.
Отже, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 не порушував законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, ще з 2020 року  ОСОБА_1 перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_9 та пройшов ВЛК, а тому не мав отримувати повістку у ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження медичного огляду.
Аналізуючи обставини справи та досліджені докази, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17, згідно з якими сама по собі оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом його вчинення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду вже зафіксованого правопорушення.
Згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Недоведена вина прирівнюється до невинуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Суд наголошує, що згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.
На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Відповідачем не подано до суду доказів та не зазначено обставин, які безсумнівно підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, викладені в адміністративному позові, які б дозволили вказати на достовірність обставин викладених у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а тому будь-які сумніви з приводу наявності вини трактуються на користь особи відносно якої складена постанова, оскільки наявні у справі докази, не дають підстав для висновку про скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Отже, враховуючи, що в ході розгляду справи відповідачем, на якого у даному випадку покладено обов`язок щодо доказування, не доведено правомірності прийнятого стосовно позивача оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування із закриттям провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
У відповідності до вимог ст. 139 КАС України судові витрати у вигляді судового збору в сумі 665 грн. 60 коп. понесених позивачем стягнути на користь останнього з відповідача.
Керуючись ст.ст. 2, 72-77, 79, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 7, 247, 251, 255, 256, 280 КУпАП, суд,
У Х В А Л И В:
Поновити ОСОБА_1 строк звернення з адміністративним позовом для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Позов ОСОБА_1 , що поданий представником позивача - адвокатом Кушнеренко Тамарою Валеріївною, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Скасувати постанову тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №550 від 10.07.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статгі 210-1 КУпАП, якою на громадянина ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 17000 грн.
Провадження по адміністративній справі – закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 665,60 грн. на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .
Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.С. Годік