Справа № 308/11909/25

П О С Т А Н О В А
Іменем України

02 червня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
суддів: Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.
за участю секретаря судового засідання: Тайстри І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Ужгородської міської ради на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 21 жовтня 2025 року, повний текст якого складено 22 жовтня 2025 року, ухвалене головуючою суддею Світлик О.М., в справі за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

встановив:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Ужгородської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна сестра - ОСОБА_2 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на її майно, у тому числі на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 частку квартири належить їй. Разом з сестрою позивача за адресою: АДРЕСА_2 , був зареєстрованим та проживав її син - ОСОБА_3 , який є племінником позивача і який також помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Оскільки ОСОБА_3 був зареєстрований та постійно проживав разом із своєю матір`ю ОСОБА_2 , в тому числі і на час відкриття за нею спадщини, то за фактом її смерті в силу ч. 3 ст. 1270 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину за своєю покійною матір`ю, оскільки не заявляв про відмову від спадщини. Інших спадкоємців за покійним ОСОБА_3 , окрім позивача, не було і немає. За час життя ОСОБА_3 сім`ю не створив, не одружувався, своїх біологічних чи усиновлених дітей не мав.
Вказує, що вона до 01.08.2025 не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за покійним племінником ОСОБА_3 і таким чином пропустила як шестимісячний строк, так і додатковий чотирьохмісячний строк, визначений п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», через сукупність обставин, які об`єктивно перешкоджали їй у цьому.
Зауважує, що позивач втратила власне свідоцтво про народження, тривалий пошук якого не дав результату.
Отримати повторно свідоцтво про народження не було можливим через відсутність актового запису про народження позивача як у електронному вигляді у ДРАЦСГ, так і в паперовому джерелі на території України, оскільки вона народилася на території рсфср.
Крім того, у зв`язку з повномасштабною збройною агресією російської федерації Законом України від 1 грудня 2022 року №2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» Україна вийшла з даної Конвенції, а відтак, листування та співробітництво між органами юстиції країн припинилося, через що отримати документ з актовим записом про народження в рамках Конвенції також не було можливим.
У зв`язку з відсутністю свідоцтва про народження позивач не мала можливості підтвердити свої родинні відносини з покійними сестрою та племінником.
Крім того, при реєстрації смерті племінника ОСОБА_3 було допущено помилку у написанні його прізвища, а саме, замість вірного ОСОБА_3 , вказано ОСОБА_3 , що, своєю чергою, разом з відсутністю свідоцтва про народження позивача стало перешкодою в отриманні свідоцтва про смерть племінника та звернення до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини за покійним племінником.
Вказані обставини вбачаються з відмовної відповіді відділу ДРАЦС у м. Ужгород від 06.05.2023 за фактом звернення позивача з приводу внесення змін в актовий запис про смерть ОСОБА_3 в частині його прізвища.
Зазначала, що не маючи можливості подати заяву про прийняття спадщини за покійним племінником, позивач подала заяву про прийняття спадщини за покійною сестрою, на що постановою державного нотаріуса Першої ужгородської державної нотаріальної контори від 28.06.2023 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку подання заяви та відсутністю документів на підтвердження родинних відносин.
Не знайшовши свідоцтво про своє народження, вичерпавши усі досудові способи, спрямовані на прийняття спадщини, за обставин неможливості звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за покійним племінником, який її прийняв за фактом спільного проживання з матір`ю ОСОБА_2 , 27.07.2023 позивач звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту родинних відносин з її батьками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.09.2023 у справі №308/12937/23 заяву задоволено та встановлено факт родинних відносин позивача з її батьками.
Вказаним судовим рішенням, з урахуванням свідоцтв про народження сестри та племінника, свідоцтва про шлюб сестри, позивач отримала можливість підтвердити факт її родинних відносин з сестрою ОСОБА_2 та племінником ОСОБА_3 
09.11.2023 позивач звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Ужгородської міської ради, третя особа: Перша ужгородська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за покійною сестрою ОСОБА_2 (справа №308/19440/23). Ухвалою суду від 07.02.2024, у зв`язку з необхідністю зміни підстав та предмету позову, позов за клопотанням позивача залишено без розгляду.
28.02.2024 позивач звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту неправильності в актовому записі про смерть племінника ОСОБА_3 . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.05.2025 у справі №308/3862/24 заяву задоволено та встановлено факт неправильності в актовому записі про смерть ОСОБА_3 . Зобов`язано відділ ДРАЦС у місті Ужгороді внести зміни до актового запису про смерть ОСОБА_3 .
Вказане рішення суду надало можливість позивачу отримати свідоцтво про смерть племінника та звернутися до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини за ним, як за тим, хто прийняв спадщину за покійною ОСОБА_2 .
З отриманням свідоцтва про смерть племінника позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за ОСОБА_3 . Постановою приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу від 15.08.2025 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском нею шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини за померлим ОСОБА_3 .
Отже, як вбачається з наведеної хронології подій, позивач фактично перебувала у безперервному процесі вчинення дій, спрямованих на прийняття нею спадщини як за покійною сестрою, так і за покійним племінником ОСОБА_3 , який за час життя прийняв таку спадщину за його матір`ю у відповідності до частини третьої статті 1270 ЦК України - за фактом спільного проживання з нею.
Наголошує, що зазначені обставини та докази на їх підтвердження вказують на те, що з часу відкриття спадщини за покійним ОСОБА_3 позивач не мала об`єктивної можливості в межах обумовленого законом строку належним чином звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини - відсутність власного свідоцтва про народження за неможливості повторного його отримання, неправильність запису прізвища в актовому записі про смерть ОСОБА_3 та неможливість з цієї причини отримати свідоцтво про його смерть, об`єктивно перешкоджали їй у цьому.
На підставі наведеного, ОСОБА_1 просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття нею спадщини за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 строком на два місяці.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 21 жовтня 2025 року позов задоволено.
Визначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий двомісячний строк з дня набрання даним рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті племінника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ужгородська міська рада Закарпатської області подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є днем відкриття спадщини. Тобто, до 30.04.2018 позивач мала право подати заяву про прийняття спадщини. Однак із заявою позивач звернулася до нотаріуса після смерті спадкоємця першої черги ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто понад п`ять років після смерті спадкодавця і відкриття спадщини. 
Вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення безпідставно прийняв до уваги доводи позивача про відсутність документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем та наявність на момент смерті ОСОБА_2 спадкоємця першої черги які були перешкодою для своєчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 
Таким чином, жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом, позивач вчинила дії, які б свідчили про прийняття нею спадщини за законом, вона не надала, що, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 1272 ЦК України слід вважати фактичним неприйняттям спадщини. Беручи до уваги те, що у позивача будь-яких перешкод для подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк не було, підстави для задоволення позовних вимог про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ільницький Я.М., подала відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити в задоволенні такої та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
Просить звернути увагу на те, що непереборні для позивача обставини, які об`єктивно перешкоджали їй встановленим порядком звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за ОСОБА_8 , виникли як з моменту втрати позивачкою власного свідоцтва про народження, що змусило її звернутися до суду, так і з дня державної реєстрації смерті ОСОБА_8 з помилкою у його прізвищі, що унеможливило отримання свідоцтва про його смерть та перевірки нотаріусом факту його смерті. Вказані обставини були враховані судом першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
18.04.2015 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 державним нотаріусом Першої Ужгородської державної нотаріальної контори Гончаренко Т.І. видані свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за №2-75 та за №2-77 відповідно, на 1/2 частину спадкового майна після смерті їх матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме, на квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02.11.2017.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , видним повторно 17.06.2025.
Згідно з свідоцтвом про право власності на житло, виданим виконавчим комітетом Ужгородської міської ради Закарпатської області згідно з рішенням від 13.12.2006 №349, посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві приватної, спільної, сумісної власності ОСОБА_3 та його матері ОСОБА_2 .
Відповідно до довідки відділу реєстрації місця проживання Департаменту забезпечення надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 13.08.2025 №1557/03.4-06 згідно з відомостями реєстру територіальної громади на момент смерті ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , окрім неї був зареєстрований ОСОБА_3 .
Згідно з довідкою відділу реєстрації місця проживання Департаменту забезпечення надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 13.08.2025 №1554/03.4-06 відповідно до відомостей реєстру територіальної громади на момент смерті ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Таким чином, ОСОБА_3 в силу приписів частини третьої статті 1268 ЦК України, якою визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2 .
Постановою державного нотаріуса Першої ужгородської державної нотаріальної контори Ластівки А.В. від 28.06.2023 за вих. №309/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, визначеного ч. 1 ст. 1270 ЦК України.
У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою в порядку окремого провадження, у якій просила суд: встановити факт родинних відносин між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: що ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_9 ; встановити факт родинних відносин між ОСОБА_7 , 1926 року народження, та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: що ОСОБА_7 є матір`ю ОСОБА_9 , обґрунтовуючи заяву тим тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її сестра ОСОБА_2 , після смерті останньої відкрилася спадщина на частку квартири АДРЕСА_4 , однак оформити спадкові права у встановленому законом порядку заявниця не має можливості у зв`язку з втратою свідоцтва про народження, яке отримати повторно є неможливим через відсутність у державному реєстрі актів цивільного стану актового запису про її народження, так як вона народилася в м. Знаменськ Гвардійського району Калінінградської області росії. Встановлення даного юридичного факту необхідно заявниці для оформлення спадкових прав.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.09.2023 (справа №308/12937/23), що набрало законної сили 19.10.2023, заяву ОСОБА_1 задоволено повністю та встановлено юридичний факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , є батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У листопаді 2024 ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Перша ужгородська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.05.2025 (справа №308/3862/24) вказаний позов залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки надійшла заява позивача про залишення позову без розгляду, з огляду на те, що процесуальне законодавство не передбачає право позивача на одночасну зміну предмету і підстав позову, у зв`язку з чим виникла необхідність звернення до суду з новим позовом з інших підстав.
У березні 2024 ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою в порядку окремого провадження, у якій просила суд встановити факт неправильності запису в актовому записі про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в частині відомостей про його прізвище, яке в актовому записі записано « ОСОБА_3 », замість вірного « ОСОБА_3 », зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в частині відомостей про прізвище особи померлого, а саме: в графі «Прізвище» запис « ОСОБА_3 » змінити на правильний - « ОСОБА_3 ».
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.05.2025 (справа №308/3862/24), що набрало законної сили 03.06.2025, вказану заяву задоволено та встановлено факт неправильності запису в актовому записі про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в частині відомостей про його прізвище, яке в актовому записі записано « ОСОБА_3 », замість вірного « ОСОБА_3 ». Зобов`язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в частині відомостей про прізвище особи померлого, а саме: в графі «Прізвище» запис « ОСОБА_3 » змінити на правильний - « ОСОБА_3 ».
Постановою приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Васюти В.М. від 15.08.2025 №29/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зазначена постанова нотаріуса мотивована тим, що згідно з інформацією, наданою відділом реєстрації місця проживання Департаменту забезпечення надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 13.08.2025 №1554/03.4-06, на момент смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , інші особи не зареєстровані. Спадкоємець ОСОБА_1 не подала заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини та не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, ОСОБА_1 вказаний строк пропустила.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску визначеного частиною першою статті 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини, позивач зазначала, що наведені обставини та докази на їх підтвердження вказують на те, що з часу відкриття спадщини за покійним ОСОБА_3 вона не мала об`єктивної можливості в межах обумовленого законом строку належним чином звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини - відсутність власного свідоцтва про народження за неможливості повторного його отримання, неправильність запису прізвища в актовому записі про смерть ОСОБА_3 та неможливість з цієї причини отримати свідоцтво про його смерть.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.
Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Пленум Верховного Суду України в п. 24постанови від30травня 2008року №7«Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже, останній день шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини припав на 19.04.2023.
Позивач не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, оскільки непереборні для неї обставини, які об`єктивно перешкоджали їй у встановленому порядку звернутися у шестимісячний строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за ОСОБА_3 виникли як з моменту втрати позивачем власного свідоцтва про народження, що змусило її звернутися до суду, так і з моменту державної реєстрації акту смерті ОСОБА_3 з помилкою у його прізвищі, що унеможливило отримання свідоцтва про його смерть та перевірки нотаріусом цього факту, про що зазначено у позовній заяві та підтверджується наявними матеріалами справи.
З відповідною заявою до нотаріуса вона звернулася лише у серпні 2025 року.
Суд дійшов висновку про наявність підстав для визначення ОСОБА_1 додаткового двомісячного строку з дня набрання даним рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті племінника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду та вважає, що ОСОБА_1 доведено належними доказами те, що нею пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті племінника ОСОБА_3 з поважних причин.

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції по суті спору не спростовують та не належить до тих підстав з якими чинний процесуальний закон пов`язує можливість зміни або скасування оскаржуваного рішення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу Ужгородської міської ради, залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 21 жовтня 2025 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 12 червня 2026 року.

Суддя-доповідач:

Судді: