ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
61022, м. Харків, пр. Науки, 5
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України 

01.06.2026 Справа № 905/200/26 

Господарський суд Донецької області у складі судді Чернової О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м.Краматорськ Донецької області
до відповідача: ОСОБА_1 , м.Краматорськ Донецької області
про стягнення заборгованості в розмірі 68458,57грн,
без повідомлення (виклику) сторін,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м.Краматорськ Донецької області звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 , м.Краматорськ Донецької області про стягнення заборгованості в розмірі 68458,57грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором №324 від 01.11.2008 про купівлю-продаж теплової енергії, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з грудня 2021 року по жовтень 2024 року у розмірі 68458,57грн.
На підтвердження вказаних обставин позивач надав до суду такі документи: договір №324 від 01.11.2008 купівлі-продажу (постачання) теплової енергії з додатками та додатковими угодами, витяг з рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради №414 від 04.10.2006, акти-рахунки з доказами відправлення відповідачу, розпорядження Краматорської міської військової адміністрації, рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради, розпорядження міського голови Краматорської міської ради.
З дотриманням приписів статті 6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/200/26 визначено суддю Чернову О.В.
Ухвалою господарського суду від 01.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/200/26. Справу №905/200/26 постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
13.04.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого просить відмовити у задоволенні позовної заяви. Свою позицію відповідач аргументує тим, що він є внутрішньо переміщеною особою та приміщенням за яким здійснюється теплопостачання за договором, не користується. Також, відповідач вказує, що він є співвласником 1/3 частки у праві власності на вказане приміщення. Крім цього, відповідач зазначає, що спірні відносини виникли в умовах збройної агресії Російської Федерації та м. Краматорськ віднесене до територій, на яких ведуться активні бойові дії. Відповідач вважає, що у зв`язку проведенням обов`язкової евакуації цивільного населення, відповідно до розпорядження №679-р, фактично визнано відсутність умов для безпечного проживання, особливо в опалювальний період. Ці обставини, за позицією відповідача, масово освітлювалось в засобах масової інформації. Крім цього, відповідач зазначає про неможливість здійснення господарської діяльності в умовах постійних обстрілів міста Краматорськ. З огляду на таке, відповідач вважає, що рішення про початок опалювального сезону не підтверджують фактичного та належного постачання теплової енергії. Також, відповідач ставить під сумнів повноваження особи, що проставила підписи на актах-рахунках, що були направлені відповідачу, оскільки не було надано належних доказів права підписувати акти-рахунки у спірний період. Окрім вищевказаного, відповідач вважає, що звернення позивача до суду лише у 2026 році є зловживанням процесуальними правами та спотворює інститут позовної давності. 
13.04.2026 від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 14.04.2026 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , м.Краматорськ Донецької області про витребування доказів відмовлено.
14.04.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив, за змістом якого останній не погоджується з позицією відповідача. Позивач вказує, що запровадження воєнного стану не є підставою для звільнення від сплати за теплову енергію. Належних доказів відсутності постачання теплової енергії відповідачем, на думку позивача, не надано. Також, позивач вказує, що ним подано позовну заяву в межах строку позовної давності та вибір часу подання в межах вказаного строку є правом позивача. Надано довіреність на підтвердженням права підписання актів-рахунків.
29.05.2026 від позивача надійшло клопотання, за змістом якого просить долучити посадову інструкцію начальника абонентної служби.
01.06.2026 від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, за змістом якого заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що оскільки начальник абонентної служби Сивоконь С.О. набув права підписувати акти-рахунки з 2026 року, підписувати акти-рахунки за спірний період він права не мав, з огляду на що, надані докази не відповідають вимогам закону. 
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
З`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в порядку статті 210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради №414 від 04.10.2006 вирішено перевести квартиру АДРЕСА_1 в нежитлове приміщення, що належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .
01.11.2008 між Фізичною особою-підприємцем Дегтярьовим Олександром Володимировичем (споживач, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (теплопостачальна організація, позивач) укладено договір №324 купівлі-продажу (постачання) теплової енергії, відповідно до п.1.1 якого теплопостачальна організація зобов`язується постачати теплову енергію споживачу до точки продажу (або до точки розподілу - у разі відсутності вузлів обліку) теплової енергії згідно додатку №1 «Межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін», що є невід`ємною частиною цього договору, а споживач зобов`язується приймати та оплачувати надану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в строки та на умовах, передбачених договором.
Відповідно до п. 2.1 договору теплова енергія постачається на об`єкти споживача в обсягах згідно додатку №2 «Перелік об`єктів та обсяги постачання теплової енергії», що є невід`ємною частиною договору, на такі потреби: опалення в опалювальний період, гаряче водопостачання протягом календарного року, за умовами цього договору.
Початок та закінчення опалювального періоду визначається погодинними умовами та встановлюються теплопостачальною організацією згідно рішення місцевих органів влади (п.2.3 договору).
Споживач теплової енергії зобов`язується протягом трьох робочих днів з моменту закінчення розрахункового періоду отримувати в теплопостачальній організації акти-рахунки та податкові накладні. У разі неотримання уповноваженим представником споживача акту-рахунку теплопостачальна організація надсилає акт-рахунок поштою. В такому разі акт-рахунок вважається отриманим і узгодженим на третю добу з моменту його надсилання (п.п.3.2.25 п.3.2 договору).
Згідно з п. 6.1 договору споживач здійснює розрахунок протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання споживачем акту-рахунку за умовами цього договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок теплопостачальної організації.
Відповідно до 6.2 договору у випадку встановлення інших тарифів (ціна) на теплову енергію уповноваженими на це органами сторони застосовують нові тарифи (ціни) з моменту їх затвердження (погодження) уповноваженими на це органами без додаткового узгодження їх сторонами.
Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.4 договору).
За п. 6.5 договору споживач оплачує теплову енергію за тарифами (цінами), діючими у розрахунковий період.
Відповідно до п.10.2 договору сторона, що зазнала дії обставин непереборної сили, має протягом трьох робочих днів повідомити про це другу сторону. Факт наявності та термін дії форс-мажорних обставин підтверджується довідкою відділення Торгово-промислової палати України або іншого компетентного органу за місцем виникнення форс-мажорних обставин.
Договір набуває чинності з дня його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє протягом одного календарного року з дня набрання його чинності.
Якщо жодна із сторін за 30 календарних днів до дня закінчення строку дії договору не заявила про його розірвання, договір вважається продовженим сторонами на наступний рік (п.п. 11.1-11.2 договору).
До договору сторонами підписано додатки, які є невід`ємною його частиною, а саме: №1 «Межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності», №2 «Перелік об`єктів та обсяги постачання теплової енергії» (Додаток №1 в редакції додаткової угоди №2 від 01.01.2015 до договору).
Договір та додатки до нього підписані та скріплені печатками сторін без застережень та зауважень. 
Рішенням Виконавчого комітету Краматорської міської ради №1264 від 06.10.2021 «Про початок опалювального періоду 2021/2022 років» розпочато опалювальний період 2021/2022 років після 16.10.2021.
Рішенням Виконавчого комітету Краматорської міської ради №1359 від 20.10.2021 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з постачання теплової енергії для всіх категорій споживачів ТОВ «Краматорськтеплоенерго» на опалювальний період 2021/2022 років» встановлений тариф на теплову енергію для потреб інших споживачів в розмірі 1818,52грн/Гкал (без ПДВ).
Рішенням Виконавчого комітету Краматорської міської ради №1510 від 06.12.2021 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради від 20.10.2021 № 1359 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з постачання теплової енергії для всіх категорій споживачів ТОВ «Краматорськтеплоенерго» на опалювальний період 2021/2022 років» встановлений тариф на теплову енергію для потреб інших споживачів в розмірі 2370,17 грн/Гкал (без ПДВ).
Рішенням Виконавчого комітету Краматорської міської ради №1602 від 30.12.2021 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради від 20.10.2021 № 1359 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з постачання теплової енергії для всіх категорій споживачів ТОВ «Краматорськтеплоенерго» на опалювальний період 2021/2022 років» встановлений тариф на теплову енергію для потреб інших споживачів в розмірі 4150,56 грн/Гкал (без ПДВ).
Розпорядженням Краматорської міської військової адміністрації №63 від 17.10.2022 «Про початок опалювального періоду 2022-2023 років» рекомендовано ТОВ «Краматорськтеплонерго» почати опалювальний період 2022-2023 років з 01 листопада 2022 року.
Розпорядженням Краматорської міської військової адміністрації №203-р від 22.03.2023 «Про закінчення опалювального періоду 2022-2023 років» рекомендовано ТОВ «Краматорськтеплонерго» закінчити опалювальний період 2022-2023 років з 01 квітня 2023 року. 
Розпорядженням Краматорської міської військової адміністрації №726-р від 02.10.2023 «Про початок опалювального періоду 2023-2024 років» рекомендовано ТОВ «Краматорськтеплонерго» почати опалювальний період 2023-2024 років з 01 листопада 2023 року.
Розпорядженням Краматорської міської військової адміністрації №837-р від 31.10.2023 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з постачання теплової енергії для всіх категорій споживачів ТОВ «Краматорськтеплоенерго» встановлений тариф на теплову енергію для потреб інших споживачів в розмірі 5370,18грн/Гкал (без ПДВ).
Розпорядженням Краматорської міської військової адміністрації №1194-р від 29.12.2023 «Про внесення змін до розпорядження Краматорської міської військової адміністрації від 31.10.2023 №837-р «Про встановлення тарифів на теплову енергію, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з постачання теплової енергії для всіх категорій споживачів ТОВ «Краматорськтеплоенерго» встановлений тариф на теплову енергію для потреб інших споживачів в розмірі 4771,37грн/Гкал (без ПДВ).
Розпорядженням Краматорської міської військової адміністрації №303-р від 26.03.2024 «Про закінчення опалювального періоду 2023-2024 років» рекомендовано ТОВ «Краматорськтеплонерго» закінчити опалювальний період 2023-2024 років з 29 березня 2024 року. 
На підтвердження виконання зобов`язань за договором №324 купівлі-продажу (постачання) теплової енергії від 01.11.2008 позивач склав наступні акти-рахунки: №324 від 31.12.2021 за грудень 2021 року на суму 3715,99грн (послуга з постачання теплової енергії); №324 від 31.01.2022 за січень 2022 року на суму 5759,14грн (послуга з постачання теплової енергії); №324 від 28.02.2022 за лютий 2022 року на суму 4833,59грн (послуга з постачання теплової енергії); №324 від 31.03.2022 за березень 2022 року на суму 5140,20грн (послуга з постачання теплової енергії); №324 від 30.04.2022 за квітень 2022 року на суму 450,17грн (послуга з постачання теплової енергії); №324 від 30.11.2022 за листопад 2022 року на суму 2114,84грн (послуга з постачання теплової енергії); №324 від 31.12.2022 за грудень 2022 року на суму 3561,03грн (послуга з постачання теплової енергії); №324 від 31.01.2023 за січень 2023 року на суму 6410,87грн (послуга з постачання теплової енергії); №324 від 28.02.2023 за лютий 2023 року на суму 7216,83грн (послуга з постачання теплової енергії); №324 від 31.03.2023 за березень 2023 року на суму 5272,50грн (послуга з постачання теплової енергії); №324 від 30.11.2023 за листопад 2023 року на суму 3564,28грн (послуга з постачання теплової енергії); №324 від 31.12.2023 за грудень 2023 року на суму 7720,21грн (послуга з постачання теплової енергії); №324 від 31.01.2024 за січень 2024 року на суму 2794,94грн (послуга з постачання теплової енергії); №324 від 29.02.2024 за лютий 2024 року на суму 6628,85грн (послуга з постачання теплової енергії); №324 від 31.03.2024 за березень 2024 року на суму 6991,13грн (послуга з постачання теплової енергії).
Акти-рахунки підписані з боку позивача.
Як вказує позивач акти-рахунки спрямовані відповідачу за місцем реєстрації, на підтвердження чого позивач надав до матеріалів справи опис вкладення у цінний лист зі штампом АТ «Укрпошта» та фіскальний чек про відправлення поштової кореспонденції від 02.03.2026.
Окрім цього, відповідно до наданих актів-рахунків, відповідачем частково сплачено заборгованість з оплати теплової енергії в загальній сумі 3716,00грн, з яких сплачено в січні 2022 в сумі 1716,00грн та у лютому 2022 року в сумі 2000,00грн.
Таким чином, за розрахунком позивача у відповідача обліковується заборгованість за надання послуги з постачання теплової енергії у загальному розмірі 68458,57грн.
Отже, позивач, посилаючись на порушення відповідачем умов договором №324 купівлі-продажу (постачання) теплової енергії від 01.11.2008 в частині повної та своєчасної оплати послуг з постачання теплової енергії, звернувся до суду з відповідним позовом.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке.
Згідно з ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів. 
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали договір №324 купівлі-продажу (постачання) від 01.11.2008, який за своєю правовою природою є договором поставки енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.
Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).
Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» виробництвом теплової енергії є господарська діяльність, пов`язана з перетворенням енергетичних ресурсів будь-якого походження, у тому числі альтернативних джерел енергії, на теплову енергію за допомогою технічних засобів з метою її продажу на підставі договору; постачанням теплової енергії (теплопостачанням) є господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.
Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води тощо, також є предметом регулювання Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
За приписами ст.12 Закону «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Згідно з ч. 7 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.
Постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019 затверджено «Правила надання послуги з постачання теплової енергії» (Правила).
Ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати (п.1 Правил).
Пунктами 33,36 Правил передбачено, що плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Рахунок на оплату спожитої послуги надається споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Рахунки на оплату послуг формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та надаються споживачу (його представнику) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором. 
Судом встановлено, що на виконання умов договору позивач склав акти-рахунки з послуги постачання теплової енергії.
Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Оскільки позивач заявив вимоги про стягнення заборгованості з постачання теплової енергії, акти-рахунки щодо нарахування абонентської плати судом до розгляду не приймаються.
Приписами частини 1 статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Отже, умовами договору №324 від 01.11.2008 купівлі-продажу (постачання) теплової енергії визначені порядок та строки оплати послуг, які підлягають застосуванню у спірному випадку.
У п.п.3.2.25 п.3.2 договору сторони погодили, що споживач теплової енергії зобов`язується протягом трьох робочих днів з моменту закінчення розрахункового періоду отримувати в теплопостачальній організації акти-рахунки та податкові накладні. У разі неотримання уповноваженим представником споживача акту-рахунку теплопостачальна організація надсилає акт-рахунок поштою. В такому разі акт-рахунок вважається отриманим і узгодженим на третю добу з моменту його надсилання.
Згідно з п. 6.1 договору споживач здійснює розрахунок протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання споживачем акту-рахунку за умовами цього договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок теплопостачальної організації. 
Матеріалами справи підтверджується, що акти-рахунки спрямовані відповідачу за місцем реєстрації, на підтвердження чого позивач надав до матеріалів справи опис вкладення у цінний лист зі штампом АТ «Укрпошта» та фіскальний чек про відправлення поштової кореспонденції від 02.03.2026.
Факт отримання вказаних актів-рахунків відповідачем не заперечується.
Отже, строк оплати послуги з постачання теплової енергії є таким, що настав.
Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Як встановлено судом, відповідно до наданих актів-рахунків, відповідачем частково сплачено заборгованість з оплати теплової енергії в загальній сумі 3716,00грн, з яких сплачено в січні 2022 в сумі 1716,00грн та у лютому 2022 року в сумі 2000,00грн.
Докази сплати заборгованості за послуги з постачання теплової енергії в розмірі 68458,57грн відповідачем не надані.
Щодо заперечень відповідача щодо предмету спору, суд зазначає наступне.
Відповідач зазначає, що з 23.03.2022 господарську діяльність не здійснює та статус Фізичної особи-підприємця ним припинений. Крім цього, відповідач посилається на початок військової агресії Російської Федерації проти Україні, знаходженням приміщення відповідача на території бойових дій, постійними обстрілами міста Краматорськ та обов`язкову евакуацію як на обґрунтування неможливості споживання теплової енергії відповідачем. 
Щодо цього, суд зазначає, що саме по собі ведення бойових дій на території України, не є безумовною підставою ні для припинення зобов`язань, ні для звільнення від їх виконання. 
Для підтвердження неможливості споживання теплової енергії, стороною має бути доведений безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між вищевказаними обставинами та відповідними наслідками.
Відповідач, у свою чергу, посилається на загальні обставини, такі як введення воєнного стану, обстрілів та проведення евакуації населення Донецької області, однак причинно-наслідкового зв`язку з вказаними подіями та безпосередньою неможливістю споживання ним теплової енергії не наведено.
Крім цього, твердження відповідача про віднесення міста Краматорськ до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, не є коректним, оскільки відповідно до Переліку, затвердженим Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376 та Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 (чинний у спірний період), Краматорська міська територіальна громада віднесена до територій можливих бойових дій, що само по собі не унеможливлює здійснення господарської діяльності та споживання теплової енергії.
Окрім наведеного, відповідно до п.10.2 договору сторона, що зазнала дії обставин непереборної сили, має протягом трьох робочих днів повідомити про це другу сторону. Факт наявності та термін дії форс-мажорних обставин підтверджується довідкою відділення Торгово-промислової палати України або іншого компетентного органу за місцем виникнення форс-мажорних обставин.
Доказів звернення до позивача та обґрунтованих доказів неможливості споживання відповідачем надано не було.
Крім цього, відповідач зазначає про неможливість безперебійного та якісного надання послуг позивачем, однак крім інформації з ЗМІ, щодо складностей здійснення теплопостачальними організаціями діяльності, належних доказів неналежного виконання та/або невиконання позивачем обов`язків споживачем надано не було.
Аргументи відповідача щодо неналежного підписанта актів-рахунків, суд також відхиляє, оскільки відповідно до довіреності №06/1-26 від 15.01.2026, начальника абонентної служби ТОВ «Краматорськтеплоенерго» Сивоконя Сергія Олександровича уповноважено, зокрема, підписувати договори з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, договори купівлі-продажу (постачання) теплової енергії, договори про закупівлю послуг з постачання теплової енергії в гарячій воді за державні кошти, а також всі інші договори та документи, пов`язані з виконанням даних договорів (додатки, додаткові угоди, акти-рахунки, акти введення в експлуатацію приладів обліку теплової енергії , тощо).
Крім цього, відповідно до п. 3.6 посадової інструкції Начальника абонентської служби, вказана посадова особа має право підпису договорів зі споживанням на постачання теплової енергії, додаткових угод, актів звіряння, акти-рахунки та інших документів у межах наданих повноважень відповідно до довіреності.
Таким чином, підписання актів-рахунків здійснено уповноваженою особою. За позицією суду підписання актів рахунку пізніше дати документа не спростовує викладених у актах-рахунках обставин.
Обґрунтованих заперечень щодо обсягів споживання, тарифу та встановленої ціни, відповідачем надано не було.
Суд також не погоджується з твердженнями відповідача про зловживання позивачем строку позовної давності, оскільки відповідно до норм глави 19 Цивільного кодексу України, п. 19 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України (введеного 17.03.2022 відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-IX від 15.03.2022, зміненого 30.01.2024 відповідно до Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» № 3450-IX від 08.11.2023 та виключеного відповідно до Закону України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 №4434-IX) строк позовної давності на момент подачі позовної заяви є таким, що не сплинув.
Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачені дії, які чи подібні до них можуть вважатись зловживанням процесуальними правами, у випадку якщо вони суперечать завданню господарського судочинства. 
Вільний вибір часу подання позовної заяви в межах позовної давності не може бути визнаним зловживанням, оскільки такі дії жодним чином не порушують принципи та цілі, закріплені законодавцем у Господарському процесуальному кодексі України.
На підставі викладеного, суд відхиляє заперечення відповідача та доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення боргу за послуги з постачання теплової енергії є правомірними та обґрунтованими. 

Щодо підсудності такого спору, слід зазначити про таке.
Відповідно до статті 52 Цивільного кодексу України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.
Однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП (навіть ліквідований, як у даному випадку) відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.
Господарський суд має юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України спору, у якому стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.
Аналогічну правову позицію Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала у постановах від 5 червня 2018 року у справі №338/180/17, від 13 лютого 2019 року у справі №910/8729/18, від 5 червня 2019 року у справі №904/1083/18, від 9 жовтня 2019 року у справі №127/23144/18.
У постанові Верховного Суду від 07 березня 2023 року у справі № 904/587/22 вказано, що наявність статусу підприємця не свідчить про те, що з моменту державної реєстрації ФОП така особа виступає як підприємець у всіх правовідносинах. Вирішення питання про юрисдикційність спору залежить від того, чи виступає фізична особа - сторона у відповідних правовідносинах - як суб`єкт господарювання, та від визначення цих правовідносин як господарських. Наявність такого статусу (ФОП) в особи, яка є стороною у справі, не підтверджує те, що з моменту державної реєстрації фізичної особи підприємцем вона виступає в такому статусі у всіх правовідносинах. Отже, вирішення питання про юрисдикційність спору за участю ФОП залежить від того, виступає чи не виступає фізична особа як сторона у спірних правовідносинах суб`єктом господарювання, та чи є ці правовідносини господарськими.
Судом встановлено, що відповідач припинив підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця 26.03.2026.
Одночасно, зобов`язання з оплати послуг за постачання теплової енергії виникли за період грудень 2021 – березень 2024 року.
Таким чином, враховуючи, що послуги з постачання теплової енергії надавались відповідачу як фізичній особі-підприємцю для здійснення підприємницької діяльності, а вказаний статус був припинений вже після спірного періоду, суд дійшов висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність. Допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, господарський суд, враховуючи наведені положення цивільного і господарського законодавства, дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог та задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м.Краматорськ Донецької області до ОСОБА_1 , м.Краматорськ Донецької області про стягнення заборгованості в розмірі 68458,57грн задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , м.Краматорськ Донецької області ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м.Краматорськ Донецької області (84320, Донецька обл., місто Краматорськ, вулиця Олекси Тихого, будинок 8-Д, ідентифікаційний код 34657789) заборгованість за послугу постачання теплової енергії у розмірі 68458,57грн та судовий збір у розмірі 2662,40грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення в порядку, передбаченому розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Чернова

Рішення складено та підписано 01.06.2026.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.