Справа № 346/1411/26
Провадження № 2/346/1864/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

03 червня 2026 р.	м. Коломия Коломийський міськрайонний суд  Івано - Франківської області	

в складі головуючого судді Яремин М.П.
з участю секретаря Урбанович І.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-
В С Т А Н О В И В:
свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що судовим наказом у справі № 369/4342/25, виданим 18.09.2025 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, присуджено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку. На даний час вказаний наказ перебуває на виконанні у Коломийському відділі державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області. Аліменти відповідачем сплачувались не в повному обсязі, сплата здійснювалась лише за умови примусового стягнення коштів з його рахунків на підставі платіжних інструкцій. Згідно з розрахунком неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з 12.03.2025 року по 17.03.2026 року становить 33 240,82 грн. Станом на день подання даного позову розмір заборгованості відповідача зі сплати аліментів згідно з розрахунком державного виконавця, із врахуванням сплати за 11.03.2026 року, становить 20 161,75 грн. За таких обставин, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, що підлягає до стягнення з відповідача, становить 100 відсотків заборгованості, тобто 20 161,75 грн. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у вказаному розмірі, а також понесені судові витрати, що складаються із 3 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу
Позивач в судове засідання не з`явилася. Її представник, адвокат Паламарчук О.А. подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити в її та позивача відсутності ( а.с. 34 ).
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчать поштові повідомлення про одержання судових повісток-викликів. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов.
За таких обставин, з урахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.
В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, враховує наступне.
Відповідно до даних свідоцтва про народження сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).
Судовим наказом Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.03.2025 року (справа № 369/4342/25) з відповідача на користь позивача присуджено стягувати аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку ( доходу ) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12.03.2025 року, і до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 7 ).
19.08.2025 року головним державним виконавцем Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Микицеєм В.Д. винесено поставно про відкриття виконавчого провадження № 78874784 з приводу виконання вищевказаного судового наказу №369/4342/25 ( а.с. 14 ).
Згідно з копіями платіжних інструкцій ОСОБА_2 11.03.2026 року сплатив 6 700 грн., на користь відділу ДВС в якості стягнення за ВП №78874784; 14.10.2025 року – 5 642 грн.; 20.08.2025 року – 16 386 грн. ( а.с. 8-10 ).
Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Коломийським відділом державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області, станом на 02.03.2026 року розмір заборгованості ОСОБА_2 по аліментах становить 26 861,75 грн. (а.с. 17).
Згідно з положеннями ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
В п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 “Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів” роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. 
В матеріалах справи відсутні належні докази виникнення заборгованості не з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, тобто відповідача. 
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.
Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
Отже, пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Саме така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16-ц.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на те, що заборгованість по аліментних платежах виникла з вини відповідача, позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Суд погоджується з розміром неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, наявним в матеріалах справи, оскільки даний розрахунок виконаний відповідно до положень, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.
Всього сума нарахованої неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з березня 2025 року по лютий 2026 року визначена в сумі 33 240,82 грн., станом на 17.03.2026 року розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів становив 20 161,75 грн. 
Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі загальної суми заборгованості за аліментами, що складає 20 161,75 грн. 
Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. 
Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач.
Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн., суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
В постанові Верховного Суду від 23.06.2022 року в справі № 607/4341/20 (провадження № 61-18451св20) вказано, що процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18).
Судом встановлено, що стороною позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів позову долучено копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордеру на надання правничої допомоги від 18.03.2026 року, платіжної інструкції від 18.03.2026 року на суму 3 000 грн. та опису послуг, наданих адвокатом, однак, представником позивача не надано договір про надання правничої допомоги, розрахунок наданих послуг з їх детальним описом, тому відсутні підстави для стягнення витрат на правничу допомогу. 
На підставі наведеного, ст.ст. 196 СК України, керуючись ст. ст.137, 141, ч. 2 ст.247, ст.ст.263-265, 268, 273, 354  ЦПК України, суд, - 
У Х В А Л И В:
позов задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 20 161 (двадцять тисяч сто шістдесят одна) гривня 75 копійок.
Стягнути із  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , судовий збір в сумі судовий збір в сумі 1 331 гривня 20 копійок на користь держави на рахунок: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительку АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .
Повний текст рішення складено 08 червня 2026 року.
Суддя: 	Яремин М. П.