Справа № 277/565/26
Номер рядка звіту 27 

РІШЕННЯ
іменем України

"19" травня 2026 р. с-ще Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді:     Заполовського В.В.
за участю секретаря с/з     Лук`янчук Т.В.

розглянувши в с-щі Ємільчине цивільну справу за заявою подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку окремого провадження звернулися до суду із спільною заявою, в якій просили розірвати між ними шлюб. 
Вимогу мотивують тим, що 24.02.2022 року вони зареєстрували шлюб. Сторони мають трьох малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Спільне життя між подружжям не склалося, між ними постійно виникають непорозуміння.
Заявники дійшли висновку, що спільне проживання, збереження шлюбу є не можливим та розірвання шлюбу є неминучим, оскільки шлюб фактично припинив своє існування.
В судове засідання заявники не з`явилися, у заяві про розірвання шлюбу просили розглянути справу без їх участі.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно положень ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 24.02.2022 року Ємільчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) зареєстровано шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , актовий запис №11. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_1 . (а. с. 7).
Заявники мають трьох спільних малолітніх дітей – сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується ксерокопіями свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_2 від 07.12.2024 року, № НОМЕР_3 від 05.07.2022 року та № НОМЕР_4 від 20.02.2025 року. (а. с. 12-14).
Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно ч.1 ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.
27.04.2026 року між подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про виховання та утримання дітей, згідно умов якого останні визначили місце проживання дітей з матір`ю, а також досягли згоди про спільні обов`язки щодо виховання дітей та їх утримання (а. с. 14-15).
Відповідно до ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Враховуючи викладене та той факт, що заявники, як подружжя, не проживають та не бажають проживати разом і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам кожної сторони, суд дійшов висновку, що спільна заява подружжя про розірвання шлюбу обґрунтована та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 293, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.105, 109, 110, 112, 115 СК України, суд 

УХВАЛИВ:

Заяву  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 24 лютого 2022 року Ємільчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №11.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».
Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

 Суддя 	В.  В.  Заполовський