БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16400, м. Борзна, Чернігівської обл., вул. Незалежності, буд. 4 тел.: 0 (4653) 3-50-01
Справа №577/7038/25 
Провадження № 2/730/205/2026
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2026 р.  м. Борзна
Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді - Данько О.В.
з участю секретаря судового засідання – Граб С.О.
представник позивача – Чехун Ю.В. (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзна у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В :
1. Описова частина
Стислий виклад позицій учасників справи
ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 у якому, після уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за Кредитним договором № 15.03.2025-100001740 від 15.03.2025 у розмірі 22 578,00 грн.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно вказаного кредитного договору та додаткових договорів до нього від 27.03.2025, 28.03.2025, 05.04.2025, товариство надало відповідачу кредит у сумі 18 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, цим самим, виконавши взяті зобов`язання. Однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на дату подання позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 22 578,00 грн, що складається з боргу по тілу кредиту 0 грн, боргу по процентах – 8 718,00 грн, боргу по комісії – 1 620,00 грн, боргу по додатковій комісії – 3 240 грн, боргу по неустойці – 9 000 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, зазначивши, що у первісній позовній заяві помилково було не зазначено про укладення додаткових договорів до кредитного договору, хоча самі додаткові договори долучені до позовної заяви.
Відповідач відзиву на позов не подав, він був вчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (поштове відправлення повернулось із відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою).
Процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 30 квітня 2026 року цивільна справа прийнята до провадження судді Данько О.В., постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, у справі призначене судове засідання.
Ухвалою суду від 02.06.2026 розгляд справи відкладено, визнано обов`язковою явкою представника позивача.
Протокольною ухвалою суду від 18.06.2026 задоволене клопотання представника позивача про долучення уточнюючої позовної заяви та доказів до матеріалів справи.
Неявка належним чином повідомленого відповідача справи не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).
2. Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд установив, що 15 березня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» й ОСОБА_1 укладений кредитний договір №15.03.2025-100001740. За умовами даного договору товариство зобов`язувалося надати позичальнику на споживчі потреби кредит у виді кредитної лінії шляхом перерахування коштів на його рахунок, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача НОМЕР_1 , у сумі 14 000 грн, строком на 217 днів з дати його надання, дата надання кредиту 15.03.2025, дата повернення кредиту 17.10.2025; процентна ставка «стандарт» фіксована незмінна 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів; процентна ставка «економ» фіксована незмінна 0,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «стандарт»; денна процентна ставка та її розрахунок 0,84%; комісія за надання кредиту (плата за надання кредиту) 1260 грн, яка нараховується та обліковується в день видачі кредиту; комісія за обслуговування кредитної заборгованості 1260 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом (до неї не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит); неустойка 210 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від його суми; розмір процентів за ст.625 ЦК України становить 547,50% річних, які нараховуються від простроченої позичальником суми; Графік платежів встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. 
Вказаний договір з боку позичальника підписаний електронним підписом та одноразовим ідентифікатором Е933. 
У договорі зазначені реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу, а саме: НОМЕР_1 . (а.с. 17-37)
Сторони визначили, що спосіб ідентифікації та верифікації споживача: отримання ідентифікаційних даних через систему BankID НБУ.
ОСОБА_1 під час укладення кредитного договору пройшов ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку та було встановлено його особу. (а.с. 15, 15 на звороті).
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, надавши ОСОБА_1 можливість користуватися обумовленою сумою фінансових ресурсів, що підтверджується інформаційною довідкою оператора платіжних послуг ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 14.11.2025 про переказ у системі іРау.ua 05.04.2025 коштів у сумі 1000,00 грн, 15.03.2025 в сумі 14 000,00 грн., 27.03.2025 в сумі 1000,00 грн та 28.03.2025 в сумі 2000,00 грн. на банківську картку НОМЕР_2 , що була повідомлена позичальником у кредитному договорі (призначення платежу видача за договором кредиту №15.03.2025-100001740). (а.с. 16, 124-125).
Згідно розрахунку наданого ТОВ «Споживчий центр» заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № №15.03.2025-100001740 від 15.03.2025 станом на 12.06.2026 становила 22 578,00 грн, з них: 0 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 8 718,00 грн. – заборгованість за відсотками, 4 860,00 грн – залишок комісій, 9 000,00 грн – залишок штрафів. (а.с. 109-113).
Відповідно до ст.526, 530, 610, 611, 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч. 1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Згідно зі ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Згідно з ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Згідно з ч. 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За приписами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (засада змагальності цивільного судочинства).
Згідно зі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту, яка є складовою частиною загальних витрат за споживчим кредитом, передбачене п. 4 ч.1 ст.1, ч.2 ст.8, ч.1 ст.11, ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції з 10 червня 2017 року), Правилами розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених постановою Правління Національного банку України від 08 червня 2017 року №49 (Правила про споживчий кредит), і з такою умовою договору позичальник погодився; при цьому, у п.8, 9 укладеного між сторонами кредитного договору міститься детальне обґрунтування економічної сутності даних платежів, видів послуг, за які вони нараховуються, та застереження, що до комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит. Наведене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 13.07.2022 у справі №496/3134/19.
Водночас, суд вважає безпідставною вимогу позивача про стягнення з відповідача такої складової кредитної заборгованості як неустойка в розмірі 9000 грн, оскільки п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитором.
Оскільки неустойка була нарахована відповідачу за прострочення виконання ним зобов`язань за кредитним договором, укладеним 15.03.2025, тобто після 24 лютого 2022 року, коли Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022р., в Україні було введено воєнний стан, який триває, то ця неустойка підлягає списанню кредитодавцем і не може бути стягнута з позичальника.
Таким чином, після проведеного судом перерахунку заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 13 578,00 грн, з яких: основний борг 0 грн, проценти за користування кредитом 8 718 грн, комісія за надання кредиту 1620 грн., комісія за обслуговування 3240 грн.
ОСОБА_1 усупереч положенням ст.12, 81 ЦПК України не надав суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх кредитних зобов`язань та спростування позовних вимог, зокрема й щодо укладення кредитного договору та отримання кредиту, а відсутність у нього коштів не може бути підставою для звільнення його від погашення кредитної заборгованості.
Ураховуючи вищевказані обставини справи, позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню в сумі 13 578,00 грн.
Зважаючи на часткове задоволення позову (позов задоволений на 60%), відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 1453,44 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 6, 203, 205, 207, 512-516, 526, 530, 610, 611, 625-629, 638-642, 1046-1056-1 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про споживче кредитування», ст. 2-5, 12, 13, 19, 23, 76-89, 141, 258-268, 274, 279 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №15.03.2025-100001740 від 15.03.2025 у розмірі 13 578,00 грн, з яких: проценти за користування кредитом 8 718,00 грн, комісія за надання кредиту 1620,00 грн., комісія за обслуговування 3240,00 грн.
У задоволенні іншої частини вимог позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 1453,44 грн судового збору.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складений 23 червня 2026 року.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за ЄДРПОУ: 37356833.
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 
Суддя О.В. Данько