ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року	Справа № 495/536/26	
 	Номер провадження 1-кп/495/216/2026	

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі колегії суддів:
головуючої судді ОСОБА_1 
судді ОСОБА_2 ,
судді ОСОБА_3 ,
за участі:
секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
їх захисника адвоката ОСОБА_10 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгороді-Дністровському кримінальне провадження, відомості про яке внесено 08.07.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №22025160000000399, за обвинуваченням 
ОСОБА_8 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Долинівка Білгород-Дністровського району Одеської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, працює за наймом, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не депутата, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України, 
ОСОБА_9 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Долинівка Білгород-Дністровського району Одеської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, працює вантажником в ''БІЛГОРОД-ДНІСТРОВСЬКИЙ ХЛІБОЗАВОД'', неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не депутата, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України, 

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
1.1. На початку вересня 2024 року до громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який постійно проживав у с. Випасне Мологівської сільської громади Білгород-Дністровського району Одеської області, в ході спілкування в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) «Telegram» звернувся невстановлений співробітник розвідувального органу держави-агресора - російської федерації, який знаходився у невстановленому місці на території російської федерації або на тимчасово окупованій російською федерацією території України (точне місце не встановлене), з пропозицією і вказівками здійснювати з метою ослаблення держави на території м. Одеси і Одеської області підпали релейних шаф сигнальних установок та інших засобів управління рухомим складом Одеської залізниці, яка має важливе народногосподарське та оборонне значення.
На вказану пропозицію і вказівки ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що російська федерація здійснює широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад проти України, у зв`язку з чим в Україні у встановленому законом порядку введено воєнний стан, відповів згодою, тим самим вступив із зазначеним невстановленим співробітником розвідувального органу російської федерації у злочинну змову, направлену на вчинення диверсій.
На виконання спільного злочинного умислу, ОСОБА_8 на початку вересня 2024 року залучив до вчинення кримінального правопорушення громадянина України Особу, щодо якої матеріали виділено в окреме кримінальне провадження (далі – ОСОБА), з яким вступив у злочинну змову, направлену на вчинення диверсій.
На початку вересня 2024 року ОСОБА_8 і ОСОБА самостійно обрали об`єкт диверсії: релейну шафу сигнальної установки, розташовану на ділянці залізниці - 91 км, пікет № 3, перегону Білгород-Дністровський - Кантемир регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», за координатами: 46.1538880, 30.2416940, поблизу с. Бритівка Шабівської сільської громади Білгород-Дністровського району Одеської області, яка має важливе народногосподарське та оборонне значення. У цей же період часу ОСОБА_8 і ОСОБА підшукали засоби для вчинення диверсії: придбали запальничку, а також за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , приготували засіб ініціювання горіння – суміш наявного у ОСОБА_8 дизельного палива і моторного мастила у пластиковій пляшці, з метою ефективнішого підпалу обладнання, яке знаходилось в релейній шафі сигнальної установки.
У подальшому, приблизно 06-07.09.2024 (точна дата досудовим розслідуванням не встановлена), в темний час доби, ОСОБА_8 і ОСОБА, маючи при собі засоби для вчинення диверсії: запальничку і суміш дизельного палива і моторного мастила у пластиковій пляшці, рухаючись пішки, прийшли із с. Випасне Мологівської сільської громади Білгород-Дністровського р-ну Одеської обл., де вони постійно проживали, до ділянки залізниці – 91 км, пікет № 3, перегону Білгород-Дністровський - Кантемир регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», за координатами: 46.1538880, 30.2416940, поблизу с. Бритівка Шабівської сільської громади Білгород-Дністровського району Одеської обл., де визначили на місцевості місцезнаходження релейної шафи сигнальної установки.
Завершуючи спільні протиправні дії по вчиненню диверсії в умовах воєнного стану та в період збройного конфлікту України з російською федерацією, цього ж дня, приблизно 06-07.09.2024 (точна дата досудовим розслідуванням не встановлена), в темний час доби, ОСОБА_8 , діючи умисно, на виконання завдання невстановленого співробітника розвідувального органу російської федерації, спільно з ОСОБА, за попередньою змовою з ним, будучи обізнаним щодо розпочатої у 2014 році збройної агресії російської федерації проти України, яка 24.02.2022 набула характеру широкомасштабного військового вторгнення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді загрози національній безпеці в економічній і воєнній сферах, а також державній власності, переслідуючи мету ослаблення держави в умовах воєнного стану та в період збройного конфлікту, вчинив дії, спрямовані на зруйнування та пошкодження об`єкта, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, а саме - здійснив підпал релейної шафи сигнальної установки, розташованої на ділянці залізниці - 91 км, пікет № 3, перегону Білгород-Дністровський - Кантемир регіональної філії "Одеська залізниця" АТ «Укрзалізниця», за координатами: 46.1538880, 30.2416940, поблизу с. Бритівка Шабівської сільської громади Білгород-Дністровського району Одеської обл., яка має важливе народногосподарське та оборонне значення. При цьому, ОСОБА засобом ініціювання горіння – сумішшю дизельного палива і моторного мастила у пластиковій пляшці облив обладнання, яке розміщувалось у релейній шафі сигнальної установки, і підпалив його за допомогою запальнички, після чого розміщене в релейній шафі сигнальної установки обладнання спалахнуло та загорілось.
У свою чергу, ОСОБА_8 , діючи згідно з розробленим спільно з ОСОБА планом вчинення злочину, за допомогою відеокамери власного мобільного телефону знімав весь процес підпалу на відеозапис, після чого, використовуючи месенджер «Telegram», направив невстановленому співробітнику розвідувального органу російської федерації вказаний відеозапис в якості звіту за вчинену диверсію.
07.09.2024 ОСОБА_8 одержав від невстановленого співробітника розвідувального органу російської федерації грошові кошти в сумі 2000 грн. на власний банківський рахунок в якості оплати за вчинену диверсію, після чого цього ж дня перерахував частину одержаних грошових коштів в сумі 1000 грн. ОСОБА.
Згідно з листом регіональної філії «Одеська залізниця» ДП «Укрзалізниця» № НЗІ-004/150н від 02.06.2025, релейна шафа сигнальної установки, розташована на ділянці залізниці - 91 км, пікет № 3, перегону Білгород-Дністровський - Кантемир регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» за координатами: 46.1538880, 30.2416940, поблизу с. Бритівка Шабівської сільської громади Білгород-Дністровського району Одеської обл., має важливе як народногосподарське, так і оборонне значення, оскільки є компонентом системи безпеки руху поїздів та автотранспорту на Одеському залізничному вузлі, через який здійснюється пасажирське та вантажне сполучення, а також вантажообіг з портовою інфраструктурою держави.
1.2. На початку листопада 2024 року до ОСОБА, в ході спілкування в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) «Telegram» звернувся невстановлений співробітник розвідувального органу держави-агресора - російської федерації, який знаходився у невстановленому місці на території Російської Федерації або на тимчасово окупованій російською федерацією території України (точне місце не встановлене), з пропозицією і вказівками здійснювати з метою ослаблення держави на території м. Одеси і Одеської області підпали релейних шаф сигнальних установок та інших засобів управління рухомим складом Одеської залізниці, яка має важливе народногосподарське та оборонне значення.
На вказану пропозицію і вказівки ОСОБА, усвідомлюючи, що російська федерація здійснює широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад проти України, у зв`язку з чим в Україні у встановленому законом порядку введено воєнний стан, відповів згодою, тим самим вступив із зазначеним невстановленим співробітником розвідувального органу російської федерації у злочинну змову, направлену на вчинення диверсій.
На виконання спільного злочинного умислу, на початку листопада 2024 року ОСОБАзвернувся з пропозицією спільно вчиняти з метою ослаблення держави на території м. Одеси і Одеської області підпали релейних шаф сигнальних установок та інших засобів управління рухомим складом Одеської залізниці, яка має важливе народногосподарське та оборонне значення, за завданням невстановленого співробітника розвідувального органу російської федерації, до знайомого йому громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який постійно проживав в с. Випасне Мологівської сільської громади Білгород-Дністровського району Одеської області На вказану пропозицію ОСОБА_9 відповів згодою, тим самим вступив з ОСОБАу злочинну змову, направлену на вчинення диверсії.
На початку листопада 2024 року ОСОБА_9 і ОСОБАсамостійно обрали об`єкт диверсії: релейну шафу сигнальної установки, розташовану на ділянці залізниці - 91 км, пікет № 3, перегону Білгород-Дністровський - Кантемир регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», за координатами: 46.1538880, 30.2416940, поблизу с. Бритівка Шабівської сільської громади Білгород-Дністровського району Одеської обл., яка має важливе народногосподарське та оборонне значення. У цей же період часу ОСОБА_8 і ОСОБАпідшукали засоби для вчинення диверсії: придбали запальничку і автомобільний бензин у пластиковій пляшці, з метою ефективнішого підпалу обладнання, яке знаходилось в релейній шафі сигнальної установки.
У подальшому, приблизно 08-09.11.2024 (точна дата не встановлена), в темний час доби, ОСОБА_9 і ОСОБА, маючи при собі засоби для вчинення диверсії: запальничку і автомобільний бензин у пластиковій пляшці, рухаючись пішки, прийшли із с. Випасне Мологівської сільської громади Білгород-Дністровського р-ну Одеської обл., де вони постійно проживали, до ділянки залізниці – 91 км, пікет № 3, перегону Білгород-Дністровський - Кантемир регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», за координатами: 46.1538880, 30.2416940, поблизу с. Бритівка Шабівської сільської громади Білгород-Дністровського району Одеської обл., де визначили на місцевості місцезнаходження релейної шафи сигнальної установки.
Завершуючи спільні протиправні дії по вчиненню диверсії в умовах воєнного стану та в період збройного конфлікту України з російською федерацією, цього ж дня, приблизно 08-09.11.2024 (точна дата досудовим розслідуванням не встановлена), в темний час доби, ОСОБА_9 , діючи умисно, на виконання завдання невстановленого співробітника розвідувального органу російської федерації, спільно з ОСОБА, за попередньою змовою з ним, будучи обізнаним щодо розпочатої у 2014 році збройної агресії російської федерації проти України, яка 24.02.2022 набула характеру широкомасштабного військового вторгнення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді загрози національній безпеці в економічній і воєнній сферах, а також державній власності, переслідуючи мету ослаблення держави в умовах воєнного стану та в період збройного конфлікту, вчинив дії, спрямовані на зруйнування та пошкодження об`єкта, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, а саме - здійснив підпал релейної шафи сигнальної установки, розташованої на ділянці залізниці - 91 км, пікет № 3, перегону Білгород-Дністровський - Кантемир регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», за координатами: 46.1538880, 30.2416940, поблизу с. Бритівка Шабівської сільської громади Білгород-Дністровського району Одеської обл., яка має важливе народногосподарське та оборонне значення. При цьому, ОСОБАзасобом ініціювання горіння – автомобільним бензином у пластиковій пляшці облив обладнання, яке розміщувалось у релейній шафі сигнальної установки, а ОСОБА_9 підпалив його за допомогою запальнички, після чого розміщене в релейній шафі сигнальної установки обладнання спалахнуло та загорілось.
У свою чергу, ОСОБА, діючи згідно з розробленим спільно з ОСОБА_9 планом вчинення злочину, за допомогою відеокамери власного мобільного телефону знімав весь процес підпалу на відеозапис, після чого, використовуючи месенджер «Telegram», направив невстановленому співробітнику розвідувального органу російської федерації вказаний відеозапис в якості звіту за вчинену диверсію.
09.11.2024 ОСОБАодержав від невстановленого співробітника розвідувального органу російської федерації грошові кошти в сумі, еквівалентній приблизно 300 доларів США, на власний банківський рахунок в якості оплати за вчинену диверсію, після чого цього ж дня перерахував частину одержаних грошових коштів в сумі, еквівалентній приблизно 100 доларів США, ОСОБА_9 .
Згідно з листом регіональної філії «Одеська залізниця» ДП «Укрзалізниця» № НЗІ-004/150н від 02.06.2025, релейна шафа сигнальної установки, розташована на ділянці залізниці - 91 км, пікет № 3, перегону Білгород-Дністровський - Кантемир регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», за координатами: 46.1538880, 30.2416940, поблизу с. Бритівка Шабівської сільської громади Білгород-Дністровського району Одеської обл., має важливе як народногосподарське, так і оборонне значення, оскільки є компонентом системи безпеки руху поїздів та автотранспорту на Одеському залізничному вузлі, через який здійснюється пасажирське та вантажне сполучення, а також вантажообіг з портовою інфраструктурою держави.
2. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
2.1. Такими діями, викладеними в п. 1.1. вироку  ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України, а саме диверсію, за кваліфікуючими ознаками: вчинення з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинене в умовах воєнного стану та в період збройного конфлікту, за попередньою змовою групою осіб.
2.2. Такими діями, викладеними в п. 1.2. вироку  ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України, а саме диверсію, за кваліфікуючими ознаками: вчинення з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинене в умовах воєнного стану та в період збройного конфлікту, за попередньою змовою групою осіб.
3. Оцінка доказів.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особу обвинувачених, стосуються долі речових доказів, заходів забезпечення кримінального провадження та процесуальних витрат.
Так, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , їхній захисник, прокурор, погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився вищезазначеним порядком. Обвинуваченим було роз`яснено, що в даному випадку вони позбавляються права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.
Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений  ОСОБА_8 пояснив, що визнає вину в інкримінованих йому діях, повністю підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті.
Зокрема показав, що до нього вкінці літа, на початку осені 2024 року звернулась в телеграм особа, яка запропонувала заробіток, вона запропонувала з таким наміром що це не наркотики, ніякого кримінального вчинку немає, запропонувала одразу палити машину. ОСОБА_8 відмовився щоб палити машину і ця людина написала, що є ящики на «залізнодорожних путях» і обвинувачений поки залишив це питання. Потім ближче до початку 6-7 вересня він підійшов до ОСОБА_11 і запропонував йому заробити гроші, він погодився. Вони в той день прийшли до нього додому, взяли суміш, масло (моторне) з соляркою і пішли на «залізнодорожний путь» де знаходиться ящик і вже там його підпалили і ОСОБА_12 як обливав, обвинувачений знімав на свій телефон. Потім як вони йшли додому, обвинувачений скинув куратору відео по дорозі і коли вони вже прийшли додому, він перечислив на карточку обвинуваченого гроші, а обвинувачений потім перечислив половину суми Ростиславу. Вони тоді отримали 50 доларів за ящик, за то що не було конкретно виповнене завдання, бо їм обіцяли 100 доларів. Саме обвинувачений це все запропонував ОСОБА_13 , а брат обвинуваченого в цей момент не був до цього всього залучений. Вони там з ОСОБА_12 окремо щось робили, обвинувачений про це вже нічого не знає. Це був один єдиний випадок коли обвинувачений пішов і зробив таке. Підтвердив, що він підпалив залізний ящик на «залізнодорожних путях». Це йому сказала зробити та особа в телеграмі – це спершу був як бот розсилка, він кинув посилання, обвинувачений зайшов по ньому і там вже був сам куратор. На уточнюючі питання прокурора щодо того яким чином обирали об`єкт підпалу ОСОБА_8 повідомив, що він зайшов в гул карту і якщо там іти по залізничних шляхах, то там показуються маленькі точки, і ці маленькі точки це і є ці ящики залізничні. І вони обрали той, що був найближчим і вони туди пішли. Під час переписки куратор говорив, що можуть обирати самі. Він не пояснював нічого, він просто сказав з чого можна зробити суміш для підпалу і все, більше нічого не говорив. Потім як вони це зробили обвинувачений його почав ігнорувати. Куратор почав написувати, що давай там ще, почав надзвонювати, але ОСОБА_8 ігнорував його і він потім просто пропав. Також на уточнююче питання прокурора повідомив, що куратор не представлявся, не говорив звідки, нічого не казав, єдине що було, це те, що гроші перерахувались з Українського банку (Моно-Банк), в гривнях. За це обвинувачений отримав 2000 грн. Куратор обіцяв скинути 100 доларів, не обіцяв чи в гривнях буде чи в доларах, просто сказав 100 доларів, але через те, що був не той результат якого він очікував то він скинув половину обіцяної суми. Він сказав просто підпалити ящик і все, вони його підпалили, він секунд 10 погорів, бо суміш соляри і масла вона ефектного загорання не дає і воно ледве загорілося і швидко потухло, тоді він сказав, що це некоректна робота, що треба було купити бензин і ним обливати. Зараз ОСОБА_8 розуміє, що зробив дурницю. Відчуває огиду щодо себе з цього приводу. Шкодуєте про те, що скоїв. Після того як це все відбулось як його «прийняли», він почав розмовляти в тюрмі з людьми і вони почали пояснювати, що ящик відповідає за рух і так далі, він почав усвідомлювати, що міг зробити дуже неприємну річ так сказати, і про це дуже шкодує. Він на це пішов бо гроші потрібні були, для їжі. Щиро розкаюється у вчиненому.
ОСОБА_9 не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений пояснив, що визнає вину в інкримінованих йому діях, повністю підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті.
Зокрема показав, що ближче до нового року, в листопаді приблизно до нього звернувся ОСОБА_14 , він знайшов в телеграмі куратора, зв`язався з ним і запропонував обвинуваченому цю роботу, піти спалити залізнодорожну шафу, він приніс з собою бензин, вони зібралися ввечері, не пам`ятає яке це було число, пам`ятає що 2024 рік. І вони пішли туди до цієї шафи, ОСОБА_12 її облив і почав знімати, ОСОБА_9 підійшов підпалив і він почав далі обливати і знімати на камеру. Потім коли вони йшли додому куратор перекинув ОСОБА_13 на карту гроші 100 доларів, поки дійшли додому він перекинув обвинуваченому 50 доларів. Про те, що його брат теж таке робив він дізнався вже після того як це зробив. В його випадку це все організовував ОСОБА_12 , він не знає де він взяв бензин, вони сиділи у обвинуваченого, він шукав як заробити гроші і йому в телеграмі написала ця людина, вони там все обговорили і він погодився на цю роботу і запропонував обвинуваченому. На наступний день він прийшов ввечері і приніс бензин, де він його взяв обвинувачений не знає. І вони ввечері пішли до тієї шафи і підпалили. На уточнюючі питання прокурора де саме здійснювався підпал, обвинувачений повідомив: третій пакет, це та сама шафа що і у його брата тільки він вже ходив з ОСОБА_14 у двох. Фільмував все ОСОБА_15 , він в одній руці тримав бутилку з бензином, а в другій руці тримав телефон. Обвинувачений підійшов збоку підпалив запальничкою і зразу відійшов в сторону. В якості суміші використовували бензин. Отримав за це 100 доларів Кошти надійшли ОСОБА_15 . Коли вони прийшли додому, він перерахував обвинуваченому і в нього вийшла сума 100 доларів це 4000 грн. ОСОБА_15 казав, що йому перерахували 300 доларів, так як він робить все основне, а обвинувачений зробив саме маленьке і тому йому 100 доларів було. На той час призначення шафи він не знав яку вона виконує функцію, думав що просто шафа і все. Йому сказав ОСОБА_15 що їм за це нічого не буде, що ця шафа ні за що не відповідає. Зараз розуміє, що вона сигналізує рух поїзда. На той період вони не думали, що це серйозний злочин, він думав що це просто буде хуліганка чи щось таке. Він в той період був без роботи і ОСОБА_15 це знав і тому він йому запропонував, бо знав що він погодиться бо не було грошей. Вказав, що шкодує за вчинене і щиро розкаюється.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що винуватість  ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю доведена.
4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання
4.1. Щодо ОСОБА_8 , обставинами, які пом`якшують його покарання у відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст.66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 , передбаченою ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою..
4.1. Щодо ОСОБА_9 , обставинами, які пом`якшують його покарання у відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст.66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 , передбаченою ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою.
5. Мотиви призначення покарання.
5.1. Мотиви призначення покарання ОСОБА_8 .
Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, а саме, що кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, суб`єктивне ставлення обвинуваченого до скоєного та його поведінку після вчинення правопорушень, зокрема те, що він вину визнав, дійсно щиро розкаявся, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку і лікарів нарколога та психіатра не перебуває, думку прокурора, який вважав за можливе застосувати в даному випадку ст. 69 КК України. 
Підставами застосування правових норм ч. 1 ст. 69 КК України є наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття, посткримінальну поведінку обвинуваченого, а саме відшкодування завданої шкоди, що підтверджується відповідною квитанцією.
А тому, відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд, керуючись принципом справедливості, приймаючи до уваги усі зазначені вище обставини у їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити покарання із застосуванням до обвинуваченого ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, а саме строком на 8 років 6 місяців.
Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання в даному випадку колегії суддів, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Призначення обвинуваченому саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду. Адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.
5.1. Мотиви призначення покарання ОСОБА_9 .
Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, а саме, що кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, суб`єктивне ставлення обвинуваченого до скоєного та його поведінку після вчинення правопорушень, зокрема те, що він вину визнав, дійсно щиро розкаявся, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку і лікарів нарколога та психіатра не перебуває, думку прокурора, який вважав за можливе застосувати в даному випадку ст. 69 КК України. 
Підставами застосування правових норм ч. 1 ст. 69 КК України є наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття, посткримінальну поведінку обвинуваченого, а саме відшкодування завданої шкоди, що підтверджується відповідною квитанцією.
А тому, відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд, керуючись принципом справедливості, приймаючи до уваги усі зазначені вище обставини у їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити покарання із застосуванням до обвинуваченого ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, а саме строком на 8 років 6 місяців.
Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання в даному випадку колегії суддів, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Призначення обвинуваченому саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду. Адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.
6. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Процесуальні витрати у розмірі на залучення експертів у розмірі 7131,20 грн за проведення експертами Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України комплексноїсудової експертизи за експертними спеціальностями 8.4 «Дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів» та 8.11 «Дослідження речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин» №КСЕ-19/116-25/13275 від 23.06.2025 та 16490,9 грн за проведення експертами 1 сектору (з дислокацією у м. Одеса) 2 вiддiлу судово-експертної лабораторії 4 центру (Центру судових i спецiальних експертиз) ICTE СБУсудової комп`ютерно-технічної експертизи та експертизи програмних продуктів №СЕ25-115/Л/2/1 від 19.11.2025 на загальну суму 23622,10 грн. підлягають стягненню у солідарному порядку з обвинувачених згідно ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 14.08.2025 у справі № 523/15419/25 (провадження № 1-кс/523/5152/25) та ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 09.12.2025 у справі № 523/15419/25 (провадження № 1-кс/523/8300/25), відповідно до вимог ч. 4 ст. 174, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України.
При цьому відповідно до ст. 96-1, 96-2 КК України суд застосовує спеціальну конфіскацію до предметів, які використовувались при вчиненні кримінального правопорушення, а саме: мобільних телефонів обвинувачених.
З метою забезпечення виконання вироку суду до набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити раніше визначений - тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України період перебування ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою з моменту затримання 12.08.2025 до набрання вироком законної сили слід зарахувати у строк відбування покарання. Початок строку відбування покарання обвинуваченим слід обчислювати з дня набрання вироком законної сили, оскільки згідно з ч. 1 ст. 17 КПК України, особа не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде встановлено обвинувальним вироком, тобто покарання може бути призначене лише з моменту ухвалення судом обвинувального вироку та набрання ним законної сили.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 128, 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 ,    ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_9 у строк покарання період його тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 12.08.2025 до набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави – залишити до набрання вироком законної сили. 
ОСОБА_8 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання період його тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 12.08.2025 до набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави – залишити до набрання вироком законної сили. 
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 14.08.2025 у справі № 523/15419/25 (провадження № 1-кс/523/5152/25) та ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 09.12.2025 у справі № 523/15419/25 (провадження № 1-кс/523/8300/25) – скасувати.
Речові докази:
- банківська картка «А-БАНК» № НОМЕР_1 , банківська картка «А-БАНК» № НОМЕР_2 , банківська картка «А-БАНК» № НОМЕР_3 , банківська картка «ОТР БАНК» № НОМЕР_4 , банківська картка «ОТР БАНК» № НОМЕР_5 (відсутня цифра) 6 7402, банківська картка «ОТР БАНК» № НОМЕР_6 – знищити.
На підставі ст. 96-1 та ст. 96-2 КПК України до мобільного телефону марки «Xiaomi Hyper OS» модель «22126RN91Y», з сім-картками мобільних операторів «Київстар» НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , IMEI 1: НОМЕР_9 , IMEI 2: НОМЕР_10 ; мобільного телефону марки «Iphone 12», s/n: НОМЕР_11 , IMEI 1: НОМЕР_12 , IMEI 2: НОМЕР_13 , з сім карткою НОМЕР_14 ; мобільного телефону марки «POCO» який не вмикається; мобільного телефону марки «TCL» який не вмикається, з розбитим екраном, які були вилучені в ході обшуку 12.08.2025 - застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати на користь держави.
Процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 23633 (двадцять три тисячі шістсот двадцять дві) гривні 10 копійок за проведення судових експертиз стягнути на користь держави солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження».
Цивільний позов не заявлявся.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуюча суддя         ОСОБА_16 

Суддя           ОСОБА_17 

Суддя          ОСОБА_18