Провадження номер 2/741/437/26
Єдиний унікальний номер 741/2129/25

РІШЕННЯ
іменем України

30 квітня 2026 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі: 
головуючого судді Крупини А.О.,
з участю секретаря судового засідання Кузьменка І.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

28 листопада 2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» до Носівського районного суду Чернігівської області звернувся представник позивача ТОВ «ІННОВА-НОВА» Андрущенко Михайло Валерійович з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання грошових коштів у позику № 8299160525 від 24 травня 2025 року в розмірі 33180 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 травня 2025 року між ТОВ «ІННОВА-НОВА» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання грошових коштів у позику № 8299160525. Указаний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. п. 2.2. договору позики позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму 14000,00 гривень шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно з п. 2.6.1, п. 2.6.2 та п. 2.6.3 цього договору, його додатків. Умовами вказаного договору позики передбачено: тип кредиту – кредит; мета отримання кредиту – споживчі (особисті) потреби, строк позики (строк дії договору) – 360 днів; стандартна процентна ставка становить 1 % в день, застосовується протягом перших 180 кал. днів з дня укладення цього договору; 0,87% за кожен день користування кредитом, яка застосовується в період, починаючи зі 181 кал. дня з дати укладення цього договору і до закінчення строку дії цього договору; дата надання кредиту - 24.05.2025 або наступний за ним календарний день. Позикодавець свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 14000,00 грн. Відповідач всупереч умовам договору позики свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, суму позики не повернула, проценти за користування грошовими коштами не сплатила, внаслідок чого станом на день підготовки позову до суду має заборгованість перед позивачем у розмірі 33180,00 грн, з яких: 14000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 19180 грн – заборгованість за процентами, які нараховані по 07 листопада 2025 року включно. 
У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику № 8299160525 в сумі 33180 грн, а також сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн.
Ухвалою судді від 02 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, призначено судовий розгляд справи по суті на 19 лютого 2026 року, надано відповідачеві строк для подання відзиву на позов, а позивачеві – відповіді на відзив. Також ж цією ж ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» належним чином засвідчені документи, які підтверджують надходження на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 грошових коштів у розмірі 14000 грн у період з 24 травня 2025 року по 25 травня 2025 року від ТОВ «ФК «Контрактовий дім». 
Ухвалою суду від 19 лютого 2026 року розгляд справи відкладено до 30 квітня 2026 року за клопотанням відповідача. 
17 квітня 2026 року до суду з АТ КБ «ПриватБанк» надійшли витребувані докази. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив суд провести розгляд справи без участі представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. 
Відповідач, яка була належним чином повідомленою судом про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилася, однак подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи провести за її відсутності, ухвалити обґрунтоване та законне рішення згідно з нормами чинного законодавства винятково на підставі наявних у матеріалах справи доказів та поданих документів. 
Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядилися своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд робить нижченаведений висновок.
Судом встановлено, що 24 травня 2025 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», яке у вересні 2025 було перейменовано на ТОВ «IHHOВА-НОВА», та ОСОБА_1 було укладено договір про надання грошових коштів у кредит № 8299160525, що укладений сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через веб-сайт (п. 2.1. кредитного договору) (а. с. 25-36).
Відповідно до п. п. 2.2. кредитного договору товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 
Відповідно до п. 2.3. кредитного договору сума кредиту складає 14000 гривень.
Умовами кредитного договору передбачено, що строк кредиту (строк дії договору) складає 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів (п. 2.5.). 
Відповідно до п. 2.6. кредитного договору тип процентної ставки – фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 кал. днів з дати укладення договору; 0,87% за кожен день користування кредитом, яка застосується у період, починаючи зі 181 кал. дня з дати укладення цього договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. 
Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 2.8. кредитного договору).
Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: НОМЕР_1 (п. 3.1. кредитного договору).
Дата надання кредиту: 24.05.2025 року або наступний за ним календарний день (п. 3.2. кредитного договору).
П. 2.18. кредитного договору гласить, що перед укладенням договору товариством була здійснена електронна ідентифікація позичальника для входу в Особистий кабінет, відповідно до п. 2.1. договору та був використаний наступний спосіб ідентифікації та верифікації позичальника, з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовим актом Національного банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу: – отримання ідентифікаційних даних через систему BankID НБУ.
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. ст. 628, 629 ЦК України).
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень частин першої, третьої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Частиною першою статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно зі ст. 3 якого електронний договір – домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг" та ЗУ "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Договір про надання грошових коштів у кредит № 8299160525 було підписано електронним підписом позичальника, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора «7913», що був відправлений та доставлений на адресу електронної пошти відповідача, указану ним при укладенні цього договору (а. с. 36), що узгоджується зі ст. ст. 6, 627 ЦК України та ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» указаний договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.
Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
З позовом про визнання недійсним кредитного договору № 8299160525 від 24.05.2025 відповідач не зверталася, факту укладення кредитного договору не заперечувала.
Згідно з даними, які містяться в анкеті клієнта, а також договорі № 8299160525 від 24.05.2025, позичальником було зазначено номер банківської карти для перерахунку коштів: НОМЕР_1 (а. с. 13, 36).
ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» співпрацює з ТОВ «ІННОВА- НОВА», як клієнтом, на підставі договору № 160523/1 від 16.05.2023 р. про надання послуг з приймання та переказу платежі у системі «EasyPay» (небанківський оператор платіжних та фінансових сервісів в Україні), укладення якого передбачено ч. ч. 1,2 ст. 29 Розділу 4 «Умови надання платіжних послуг» Закону України «Про платіжні послуги» (а. с. 15-19).
Факт перерахування коштів за кредитним договором підтверджується повідомленням ТОВ «ФК «Контрактовий дім» № 17641 від 12 листопада 2025 року про успішне перерахування коштів згідно з договором із ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» у сумі 14000 грн 24.05.2025 о 22:51 на картку № НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , через систему «EasyPay» (а. с. 14).
Крім того, повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» від 05 березня 2026 року, наданим на виконання ухвали суду про витребування доказів, підтверджується, що платіжна картка № НОМЕР_3 емітована АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 , у період з 24 травня 2025 року по 24 травня 2025 року на вказаний рахунок було зарахування коштів на суму 14000 грн: від 24.05.2025, призначення: CASH2CARD A2C EASYCASH, Visa Direct (а. с. 94).
На виконання вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, у зв`язку з чим він в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник – повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. 
У цій справі судом встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором кредитор виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачеві грошові кошти в обумовленому договором обсязі. 
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.
Відповідно до частиною другою статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.
Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Статті 527, 530 ЦК України зазначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор – прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У відповідності до статті 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені статей 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору.
Згідно зі статтею 599 Цивільного Кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 Цивільного Кодексу України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.
Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики.
В порядку частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала належним чином, унаслідок чого в неї утворилася заборгованість за кредитним договором № 8299160525 від 24.05.2025, яка відповідно до розрахунку заборгованості, виконаного ТОВ «ІННОВА-НОВА», станом на дату складання позовної заяви становить 33180 грн, з яких: заборгованість за кредитом – 14000 грн, заборгованість за процентами – 19180 грн, які обраховані за зниженою процентною ставкою 0,5 % в день від суми кредиту, яка застосована протягом перших 30 днів користування кредитом, та за стандартною процентною ставкою 1 % у день від суми кредиту, яка застосована за період з 24.06.2025 по 07.11.2025. Тобто нарахування процентів відбувалося відповідно до процентних ставок, установлених в п. 2.6.1. кредитного договору, та у межах строку кредитування, визначеного п. 2.5. кредитного договору. 
Жодних заперечень або ж спростування вказаного розрахунку заборгованості відповідачем до суду не подано. 
Відповідно до статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Ураховуючи викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, ураховуючи, що відповідачем порушено умови сплати заборгованості за кредитним договором, суд робить висновок, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 33180 грн, з яких: 14000,00 грн – тіло кредиту та 19180 грн – проценти.
З огляду на результат розгляду справи суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір відповідно до задоволеної частини позовних вимог.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2422,40 грн, оскільки позов задоволено судом повністю. 
На підставі 525, 526, 599, 610, 615, 625, 626, 628, 638, 641, 644, 1054 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію» та керуючись ст. ст. 12,13,76,81,89,141,247,258,259,263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» заборгованість за договором про надання грошових коштів у кредит № 8299160525 від 24 травня 2025 року у розмірі 33180 (тридцять три тисячі сто вісімдесят) гривень 00 коп, з яких: 14000 гривень – заборгованість за тілом кредиту, 19180 гривень – заборгованість за процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» 2422 (дві тисячі двадцять дві) гривні 40 копійок понесених судових витрат по сплаті судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено тільки вступну і резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Учасники справи:
позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА», код згідно з ЄДРПОУ 44127243, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, буд. 10;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 
Повний текст рішення складено 30 квітня 2026 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА