ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
11 травня 2026 року м. Херсон
Номер справи: 766/3218/26
Номер провадження: 22-ц/819/874/26
Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Склярської І.В. ,
суддів: Воронцової Л.П., Майданіка В.В.
секретар Середюк О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 20 березня 2026 року (під головуванням судді Зуб І.Ю.), у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Друга Херсонська нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення,
встановив:
1.Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2026 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила встановити факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали спільно однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 09.08.2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.
В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 вказала, що у період з жовтня 2005 року вона проживала з чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис №1227 та видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). 

Заявниця зазначила, що проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу, з жовтня 2005 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_1 . Вказала, що вони разом несли витрати по утриманню квартири, разом купували речі. ОСОБА_1 вживала всіх необхідних заходів щодо поховання чоловіка, ОСОБА_2 .

Листом Другої херсонської державної нотаріальної контори від 11.03.2026 року №378/02-14 заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що нею не надано документів, що підтверджують факт проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 необхідно для оформлення спадщини.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20 березня 2026 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення відмовлено.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду. 
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , зазначає, що причиною її звернення до суду було те, що вона отримала відмову від Другої Херсонської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що нею не надано документів, що підтверджують факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до відкриття спадщини.
Апелянт зауважила, що суд першої інстанції помилково зробив висновок, що з заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право, оскільки її вимоги заявлені лише про встановлення факту родинних відносин і жодних інших способів захисту порушеного права у тому рахунку визнання права власності на будь-яке нерухоме майно нею не заявлено.
Також, зазначила, що суд першої інстанції не встановив і не зазначив в ухвалі, між ким саме існує спір про право, не вказав хто є спадкоємцями, які б оспорювали її право на прийняття спадщини.
(2) Позиція інших учасників справи
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
2. Мотивувальна частина
ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що факт, який просить встановити заявник не є безспірним та потребує доказування, що вказує на наявність спору про право. Суд першої інстанції виснував, що в даному випадку наявний спір про право, тому заява не підлягає розгляду в окремому провадженні, а заявнику слід звернутись до належного суду в порядку позовного провадження згідно норм ЦПК України.

Подана ОСОБА_1 в порядку окремого провадження заява мотивована тим, що вона проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу, у період з жовтня 2005 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Другою Херсонською державною нотаріальною конторою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину законом на спадкове майно та вказано про необхідність надання документів, що підтверджують факт заявниці зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини (рішення суду, що набрало законної сили) (а.с. 25).

Також в матеріалах справи наявний Витяг про реєстрацію в спадкову реєстрі спадкової справи заведеної 05.11.2025 року Другою Херсонською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.18)

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.
Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.
Якщо проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За правилами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. (1264 ЦК України)
Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.
Суди мають встановлювати, між ким існує спір, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом (норми ЦК України), який би оспорював право заявника на прийняття спадщини, оскільки існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним (див. постанови Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц, від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19-ц, від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20), від 15 листопада 2021 року у справі № 554/10125/20 (провадження № 61-12758св21), від 03 серпня 2022 року у справі № 759/12740/21 (провадження № 61-126св22)).
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, дійшов висновку про те, що вказаний факт не підлягає встановленню у порядку окремого провадження, оскільки в цьому випадку існує спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.
Проте з такими висновком суду погодитися не можна, оскільки він не відповідає вищенаведеному, є передчасним.
Вирішення питання щодо встановлення факту проживання з померлим ОСОБА_2 заявниці, виходячи з її заяви, необхідно для прийняття спадщини. Разом з тим, у заяві до суду, інформацію про інших спадкоємців, їх наявність чи відсутність, заявниця не зазначила, а суд першої інстанції не перевірив таку обставину, не встановив і в своєму рішенні не зазначив, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом (ЦК України), який би оспорював право заявниці на прийняття спадщини, тобто не встановив коло спадкоємців, а також між ким існує спір щодо спадкового майна, оскільки існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним. 

Необхідність встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу для отримання спадщини саме по собі не свідчить про наявність спору.
Отже, висновок суду про наявність спору про право, який має розглядатися у порядку позовного провадження, є передчасним і нічим не підтверджений. Без відкриття провадження у справі неможливо встановити фактичні обставини щодо наявності спору про право. 
Схожих за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19, від 14 грудня 2022 року у справі № 180/2132/21, від 31 травня 2023 року у справі № 357/11366/22 та від 07 лютого 2024 року у справі № 545/844/23.
Колегія суддів звертає увагу, що у  справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи ( ч.3 ст. 42 ЦПК України). Враховуючи, що заявниця просить встановити факт проживання спільно однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу , для реалізації спадкового права, суд першої інстанції має звернути увагу, що у цій категорії нотаріальна контора не є заінтересованою особою. Інтерес до спадкового майна у випадку відсутності спадкоємців, а отже і спору про право, - наявний у органу місцевого самоврядування.
Як пояснила у судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 спадкове майно складається з земельної ділянки 3 га., яка знаходиться на території Береславського району, померлий з родичів мав дві рідних сестри, які не виявили бажання успадкувати майно.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, у зв`язку з чим вона підлягає задоволенню.
Щодо суті апеляційної скарги
Згідно ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За наведених обставин, ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи. 
Керуючись ст. ст. 367, 379, 382 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -задовольнити.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 20 березня 2026 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складений 11 травня 2026 року
Головуючий І.В. Склярська
Судді: Л.П. Воронцова 
В.В. Майданік