Справа № 466/8483/25
Провадження № 1-кп/466/419/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2026 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:
головуюча-суддя ОСОБА_1 
учасники провадження
секретар ОСОБА_2 
прокурор ОСОБА_3 
обвинувачений ОСОБА_4 
захисник ОСОБА_5 
потерпілий ОСОБА_6 
представник потерпілого ОСОБА_7 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження № 12025142380000358 від 13.07.2025 року про обвинувачення 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, Яворівського району, смт.Шкло, українця, громадянина України, з середньою освітою, студента Львівського державного університету безпеки життєдіяльності, неодруженого, має на утриманні дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудженого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.122 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 12.07.2025 приблизно о 09:00год., перебуваючи на території військово- лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , результаті словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , умисно завдав йому декілька ударів руками в область обличчя та голови, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження : синець на правій половині обличчя - на чолі, та в ділянці правого ока, які згідно висновку судово-медичного експерта № 469 від 15.07.2025 відносяться до легкого ступеня тяжкості.
Окрім цього, ОСОБА_4 12.07.2025 приблизно о 09:05год., перебуваючи на території військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , у результаті словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , умисно завдав йому один удар кулаком своєї правої руки в область обличчя. В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, що полягав заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , наніс декілька ударів по тілу потерпілого, чим спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: множинних уламкових переломів передньо-латеральної, зовнішньої, медіальної стінки правого верхньо-щелепового синусу, уламкового перелому кісткової частини нижньо-внутрішньої та зовнішньої стінок правої очниці з пролабуванням в порожнину правого верхньо-щелепового синусу, скопиченням крові та повітря в ній, косого перелому правої вилицевої дуги зі сторони скроневої частини і стану після оперативного втручання: наявної пластики сітчастим, пластинчатим елементами нижньої стінки правої очниці з репозицією кісткових фрагментів; трьохпластинчатими МОС-елементами передньоколатеральної стінки правого верехньощелепового синусу з частковою репозицією та фіксацією кісткових фрагментів; пластинчатого (металоостеосинтезу) елементу ділянки скроневої частини правої виличної дуги з фіксацією місця перелому, які згідно висновку судово-медичного експерта №533 від 22.08.2025 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів визнав. Дав показання про те, що 12.07.2025 від ішов вулицею, зупинились два автомобілі, перекривши йому рух, це були працівники ТЦК та СП. Він показав документи про те, що є студентом і має відстрочку. Вони заштовхали його в бус і повези на ВЛК. З ним грубо поводились, морально тиснули. В приміщенні ТЦК він хвилювався, переживав, що не врахують його бронь, вийшов в коридор, щоб подзвонити, до нього підійшов ОСОБА_6 , почав кричати, ходів забрати телефон, він подумав, що на нього нападуть і інстинктивно почав захищатись. Розкаюється у скоєному та просить його суворо не карати. Щодо заявленого цивільного позову зазначив, що матеріальне становище на дає йому змоги сплатити вказану у позові суму, готовий сплатити потерпілому ОСОБА_6 80000грн. у відшкодування заподіяних матеріальних та моральних збитків.
В судовому засіданні потерплий ОСОБА_6 дав показання про те, що він працює в ІНФОРМАЦІЯ_3 . 12.07.2025 працівники ТЦК доставили ОСОБА_4 на ВЛК. Той себе поводив спокійно. У застосунку Резерв+ не відображалася інформація про наявність у ОСОБА_4 броні, хоча той мав документи що є студентом. Йому роз`яснили, що потрібна довідка з навчального закладу форми №9, яку можна скинути на телефон. ОСОБА_4 дозволили користуватися мобільним телефоном. Він дзвонив до знайомих і у свій навчальний заклад з цього приводу. Також йому роз`яснювали як у Резерв + оформити відстрочку, дозволили вийти в коридор . Він, ОСОБА_6 , почув, що ОСОБА_4 в розмові з кимось по телефону нецензурно висловлювався в адресу працівників ТЦК. Він, потерпілий, просив його припинити, однак ОСОБА_4 продовжував нецензурно ображати військовослужбовців ТЦК. Йому це набридло, і він вийшов в коридор до ОСОБА_4 забрати у нього телефон. Тоді ОСОБА_4 раптово і несподівано завдав йому удар в голову в праву частину обличчя. Удар був сильний, вибив його з колії, внаслідок удару у нього закрилось око, він зрозумів, що щось серйозне. Закрив руками обличчя. Потім відчув удари по тулубу. Ці удари наносилися обвинуваченим раптово, точно і професійно. До них підбігли інші працівники ТЦК та зупинили обвинуваченого. Внаслідок отриманих ударів у нього погіршився стан здоров`я, він переніс кілька операцій на обличчі. Він не відчуває правої сторони обличчя, у нього затерпає та сіпається нерв. Внаслідок травми у нього погіршився зір у правому оці. Просив задовольнити цивільний позов у повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_8 в судові засідання не з`являвся, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дав показання про те, що він є працівником ІНФОРМАЦІЯ_3 . Він та інший свідок 12.07.2025 були в коридорі, коли почули шум і крик, побігли за ріг і побачили, як ОСОБА_4 бив ОСОБА_6 і іншого потерпілого. Вони підбігли, повалили ОСОБА_4 на підлогу, утримували та повідомили керівництво. У ОСОБА_6 текла кров з носа та рота.Зазначив, що ОСОБА_4 було доставлено в РТЦК, оскільки він не мав ні броні, ні відстрочки. 
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні дав аналогічні пояснення. Зазначив, що він є працівником ІНФОРМАЦІЯ_3 . В приміщенні ВЛК почули шум, побачили, як ОСОБА_4 бив ОСОБА_6 і іншого потерпілого, підбігли, повалили ОСОБА_4 на землю. Він викликав швидку.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правпорушень підтверджується і дослідженими судом письмовими доказами по справі:
Відомості про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні внесені до ЄРДР 13.07.2025 року о 23год. 27хв. за №12025142380000385.
Відповідно до довідки про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.07.2025р., надійшло повідомлення 12.07.2025 о 09.10 зі служби 102 про те, що 12.07.2025 о 09.09год за адресою: АДРЕСА_2 , Заявник – військовий (ВЛК) повідомив про те, що 15хв тому військовозобов`язаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 напав на двох військових: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 пошкоджене око, в ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 розбитий ніс. Ушкодження наніс руками, зброї/заборонених предметів нема. ШМД передано:115. Заявник ОСОБА_10 . 
Відповідно до довідки про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.07.2025р., надійшло повідомлення 12.07.2025 о 14.23 зі служби 102 про те, що 12.07.2025 о 14.23год за адресою: АДРЕСА_2 , о 12.07 самозвернувся гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прож: АДРЕСА_3 . Не викрадено нічого. Побив його гр. ОСОБА_4 на вулиці. Забій м`яких тканин навколоорбітальної ділянки справа. Забій повіки та навколоочної ямкової ділянки. Відпущено до дому. Заявник ОСОБА_13 .
Згідно протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.07.2025, ОСОБА_8 просить прийняти міри до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 12.07.2025, близько 08.57год, перебуваючи у приміщенні ВЛК, що за адресою: м.Львів, вул.Лемківська, 28, завдав йому тілесних ушкоджень, а саме вдарив кулаком в область правого ока.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №469 від 14.07.2025 , при обстеженні гр-на ОСОБА_8 лікарями ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» КНП «1 територіальне медичне об`єднання м.Львова» в липні 2025 р. було встановлено діагноз: «Забій повік та навколоочноямкової ділянки. Забій М`яких тканин навколоорбітальної ділянки справа. Інші поверхневі травми повіки та навколоочноямкової ділянки, садно», «Забійне садно правої надбрівної ділянки». Під час проведення судово-медичної експертизи у потерпілого виявлено синець на правій половині обличчя — на чолі, та в ділянці правого ока. Інших тілесних ушкоджень в тому числі саден на правій половині обличчя не виявлено. Таким чином гр. ОСОБА_8 у липні 2025 року отримав травму правої половини обличчя у вигляді синця чола та правої очної ділянки. Синець утворився від дії тупого предмету, міг виникнути від одного удару кулаком 12 липня 2025 року як вказано в .«Постанові» та потерпілим і відноситься до легкого ступеня тяжкості, відповідно до пункту 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995p....». Судово-медичних даних, які би давали підставу стверджувати про можливість виникнення тілесних ушкоджень у потерпілого внаслідок падіння з висоти власного росту, яке він заперечує, немає. Дізнавачем для проведення даної експертизи не надано матеріалів, які би свідчили про падіння потерпілого під час отримання ним тілесних ушкоджень у липні 2024p.

Відповідно до довідки про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.07.2025р., надійшло повідомлення 12.07.2025 о 12.04 зі служби 102 про те, що 12.07.2025 о 12.04год за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження сьогодні о 09.00. ТП№3 повідомили про те, що самостійно звернувся о 09.30 гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає: АДРЕСА_4 . Діагноз: закритий перелом кісток лицевого скелету. Госпіталізований у щелепно лицеву хірургію. Заявник ОСОБА_13 . Відноситься до ЄО - №23199.
Згідно протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.07.2025, ОСОБА_6 повідомив, що 12.07.2025 о 08.50год на вул.Лемківська, 28 гр. ОСОБА_4 наніс йому тілесні ушкодження, а саме: стоячи ззаду правою рукою в область лиця один раз, судово-медичну експертизу буде проходити.
Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 20.08.2025, з медичного архіву КНП «1 Територіального медичного об`єднання м. Львова» ОСОБА_14 , на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова у справі №466/7481/25 від 11.08.2025 вилучено оригінал медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_6 на 13 арк.
Судом оглянуто консультаційні висновки щодо ОСОБА_6 хірурга лікаря-стоматолога від 03.08.2025, лікаря-отоларинголова від 05.08.2025, лікаря офтальмолога від 04.08.2025, лікаря-нейрохірурга від 12.07.2025, лікаря-офтальмолога від 12.07.2025.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №533 від 05.08.2025, відповідно до записів лікарів в медичній документації, наданій для проведення судово-медичної експертизи при обстеженні та лікуванні гр-на ОСОБА_6 під час перебування його у «Лікарня Святого Пантелеймона» у період з 12 по 31 липня 2025 року було встановлено діагноз: «Множинні переломи кісток черепа та кісток обличчя. Множинні переломи лицевого скелету: багатовідламковий перелом передньої задньої стінок правої верхньо-щелепової пазухи із вираженим зміщенням фрагментів в просвіт пазухи, перелом нижньої стінки орбіти з пролабуванням клітковини в просвіт пазухи до 7 мм. Перелом латеральної стінки правої орбіти, Перелом виличного відростка правої лобної кістки. Перелом медіальної стінки правої орбіти, лікованого оперативно: Бімаксилярне шинування та МОС кісток лицевого скелету (15.07.25р.)», після чого він був виписаний для продовження лікування та спостереження в амбулаторних умовах. Відповідно довідки військово-лікарської комісії від 22.07.2025 року ОСОБА_6 по зазначеному діагнозу було прийнято рішення, що він потребує відпустки для лікування після травми на 30 календарних днів. Зазначений діагноз підтверджено клінічними, рентгенологічними даними та результатами оперативного втручання Крім вказаного при обстеженні потерпілого при поступленні в лікарню 12 липня 2025 року лікарем офтальмологом було встановлено діагноз: «Травма кон`юнктиви та садно рогівки. Кон`юнктивальний крововилив правого ока, гематома повік. Простий гіперметропічний астигматизм лівого ока». На час проведення даної судово-медичної експертизи лікарем-рентгенологом-консультантом бюро було підтверджено наявність множинних уламкових переломів передньо-латеральної, зовнішньої, медіальної стінки правого верхньо-щелепового синусу, уламкового перелому кісткової частини нижньо-внутрішньої та зовнішньої стінок правої очниці з пролабуванням в порожнину правого верхньо-щелепового синусу, скопиченням крові та повітря в ній, косого перелому правої вилицевої дуги зі сторони скроневої частини і стану після оперативного втручання : наявної пластики сітчастим, пластинчатим елементам нижньої стінки правої очниці з репозицією кісткових фрагментів; трьохпластинчатими МОС—елементами передньоколатеральної стінки правого верехньощелепового синусу з частковою репозицією та фіксацією кісткових фрагментів; пластинчатого (металоостеосинтезу) елементу ділянки скроневої частини правої виличної дуги з фіксацією місця перелому. (15.07.2025p.) Беручи до уваги вказане, гр-н ОСОБА_15 у липні 2025 року отримав травму правої половини обличчя у вигляді множинних багато-уламкових переломів кісток лицевого скелета, травми правого очного яблука у вигляді садна та крововиливу в оболонки його. Вказана травма утворилась від дії тупого предмета, могла виникнути від удару кулаком у вилично-очну ділянку справа 12.07.2025, як вказано в постанові та потерпілим і відноситься до середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я, згідно п.2.2.1. в «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р. Враховуючи локалізацію та характер травми правої половини обличчя судово-медичних даних, які би давали підставу стверджувати про можливість виникнення множинних переломів кісток лицевого скелета внаслідок падіння з висоти власного росту гр-на ОСОБА_6 , немає.
Судом оглянуто отриманий у встановленому КПК України порядку DVD-R диск із відеозаписом з камер спостереження з приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 на якому зафіксовано події, що відбувалися 12.07.2025р. з 08:56год. в приміщенні ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , заподіяння обвинуваченим ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .
Цей відеозапис на DVD-R диску був оглянутий і на досудовому слідстві 22.07.2025. Постановою старшого дізнавача СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області від 22.07.2025 DVD-R диск, марки «Verbatim», із файлом lmage 1, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за №12025142360000385 від 13.07.2025.
Судом також досліджено документи, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_16 (а.с.61-68 м.к.п.)
Відповідно до ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.
Суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю і об`єктивно доведена, його дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України ,як умисне легке тілесне ушкодження, та за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Відповідно до ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно з ст.12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину і обставин його вчинення.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винуватого, який на обліку в психоневрологічному диспансері та в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» не перебуває, раніше не притягався до кримінальної відповідальності.
Обставина, що пом`якшує покарання, щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання – не встановлені.
Суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу, за ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч.3 ст.72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, з врахуванням ч.3 ст.72 КК України, ОСОБА_4 слід визначити за сукупністю злочинів остаточне покарання у виді позбавлення волі та штрафу, який виконувати самостійно.
Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, щодо нього слід застосувати ст.ст.75,76 КК України, звільнивши від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробування та покладенням на нього передбачених ч.1 ст.76 КК України обов`язків.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов, у якому від просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на свою користь матеріальну шкоду, пов`язану з витратами на лікування, в сумі 19695,75грн. та моральну шкоду в розмірі 200000грн.
Вимоги мотивує тим, що внаслідок даного злочину він отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я. На своє лікування витратив значні кошти, лише частина з яких підтверджена документально і складає 19695,75грн. Крім матеріальної, він отримав і значну моральну шкоду. Ця шкода полягає у перенесенні сильного та тривалого фізичного болю, тривоги за стан свого здоров`я. У необхідності додаткових зусиль для організації лікування, реабілітації, відновлення. Йому проводили оперативні втручання, в обличчя вставлені металеві пластини. Він перебуває у пригніченому стані, відчуває головні болі, тяжкість дихання, у нього погіршився зір. Відбулися негативні зміни у його житті, йому важко виконувати повсякденні обов`язки, він відчуває невпевненість та психологічну напругу. Тому просить таку шкоду компенсувати у грошовому вимірі.
Даний цивільний позов підлягає до часткового задоволення, враховуючи таке.
Статтею 127 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Заявлена потерпілим до відшкодування матеріальна шкода обвинуваченим не оспорюється.
Щодо моральної шкоди. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
За ч.1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 р. № 4, позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.
Суд вважає, що цивільний позов потерпілого підлягає до часткового задоволення з урахуванням вимог розумності та справедливості.
Враховуючи вказані норми Закону суд вважає, що у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості потерпілий поніс моральні страждання, обсяг і тривалість яких вказані у позовній заяві. З обґрунтуванням цієї шкоди суд погоджується.
Згідно п.9,п.10 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 р. № 4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
При визначенні розміру відшкодування потерплому моральної шкоди суд враховує обставини її заподіяння, тяжкість тілесних ушкоджень, негативні наслідки, які виникли у зв`язку з отриманням таких тілесних ушкоджень потерпілим. Суд вважає, що стягнення в користь потерпілого ОСОБА_6 з обвинуваченого ОСОБА_4 120 000грн. є розумною, справедливою та достатньою компенсацією понесеної моральної шкоди. Крім того, в якості моральної сатисфакції слід розцінювати і притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за скоєний злочин. 
Питання речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосований.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та обрати покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00грн.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та обрати покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_4 визначити за сукупністю злочинів остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00грн.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
На підставі ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу в сумі 850,00грн. виконувати самостійно.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моаральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у відшкодування матеріальної шкоди 19695грн.75коп., у відшкодування моральної шкоди 120 000грн.00коп.
Речові докази : DVD-R диск, марки «Verbatim», із файлом lmage 1, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.
Вирок надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
  Суддя	  	 ОСОБА_17