Справа №752/23131/24
Провадження №2-о/752/91/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року        м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді Кокошка О.Б.,
за участю секретаря Кукіля Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту розірвання шлюбу,-
ВСТАНОВИВ:

Адвокат Усенко Андрій Ігорович в інтересах ОСОБА_1 за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернувся до суду з заявою про встановлення факту розірвання шлюбу, заінтересована особа Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
В обґрунтування вимог заявник зазначив, що вона з 29.02.2008 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який був розірваний між ними у м. Севастополь на підставі рішення суду від 05.10.2015. Вказане місто належить до населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Документи на підтвердження факту розірвання шлюбу були видані на тимчасово окупованій території України. Заявник звернулася з метою реєстрації розірвання шлюбу до органу РАЦС, від якого отримала відмову, оскільки вказані документи не є підставою для проставлення відмітки про розірвання шлюбу через їх видачу на тимчасово окупованій території України. Заявник позбавлена можливості реалізувати її права щодо реєстрації розірвання шлюбу органом РАЦС.
Заявник просила встановити факт розірвання їх шлюбу.
У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник заявника адвокат Усенко А.І. у заяві просив проводити розгляд справи без його участі, участі заявника та задовольнити заяву.
Представник заінтересованої особи надав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без участі його представника.
20.03.2025 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини, внаслідок чого заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
29.02.2008 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, актовий запис №150, прізвище чоловіка та дружини після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 29.02.2008 серії НОМЕР_1 .
Згідно з копією рішення суду від 05.10.2015 по справі №2-3766/2015, виданого на тимчасово окупованій території України, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний. Вказане рішення суду містить відмітку про його набрання законної сили 05.11.2015.
Згідно із копією повідомлення відділу Голосіївського ДРАЦС у місті Києві від 17.09.2024 №2083/33.1-80 відмовлено ОСОБА_1 у проведенні реєстрації розірвання шлюбу та рекомендовано звернутися до суду.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення.
Згідно з ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.
Відповідно до ч. 1, 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація розірвання шлюбу проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у встановлених законом випадках.
Про державну реєстрацію розірвання шлюбу та про розірвання шлюбу, здійснене в судовому порядку, робиться відмітка в актовому записі про шлюб.
У разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.
Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону внесення відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях.
Частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 на всій території України введено воєнний стан.
Постановою КМУ від 06.12.2022 №1364 визначено порядок формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.
Відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» м. Севастополь відноситься до населених пунктів, які знаходяться в районі проведення бойових дій та/або перебувають в тимчасовій окупації Російською Федерацією, та на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.
Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд в постанові від 22.10.2018 у справі №235/2357/17 з посиланням на судову практику Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини.
До вказаних правовідносин застосуванню підлягають так звані «Намібійські винятки» Міжнародного суду ООН: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Колегія суддів звернула увагу на позицію Європейського суду з прав людини, який розвиває цей принцип у своїй практиці, наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia). «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».
При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. (Постанова Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 235/2357/17). У зв`язку з викладеним, недійсність не може бути застосовна до реєстрації народжень і шлюбів, що підтверджується практикою Міжнародного суду ООН та Верховного Суду. 
Отже суд, розглядаючи справу, враховує документи, видані окупаційною владою на підтвердження факту розірвання шлюбу.
Аналізуючи наведені норми, враховуючи викладені вище обставини та письмові докази, судом встановлено, що 15.10.2015 заявник розірвала її шлюб у м. Севастополь. Водночас органи державної реєстрації актів цивільного стану на території України, яка підконтрольна органам влади України, не можуть зареєструвати факт розірвання шлюбу, адже відповідні документи були видані установами на тимчасово окупованій території України, та як наслідок в свою чергу заявник позбавлена можливості реалізувати її права щодо реєстрації розірвання шлюбу відповідним державним органом України.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим заява про встановлення факту про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, на підставі положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України суд зазначає, що при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 258-259, 263-265, 267-269, 273, 293, 315-319, 354-355 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту розірвання шлюбу - задовольнити.
Встановити факт розірвання шлюбу 05.10.2015 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований 29.02.2008 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Севастополі та складений актовий запис №150.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .
Представник заявника: адвокат Усенко Андрій Ігорович, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .
Заінтересована особа: Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 92; код ЄДРПОУ 26088630.
Рішення складене 10.09.2025.

Суддя         О. Б. Кокошко