В И Р О К
іменем України

Справа №377/651/26 
Провадження №1-кп/377/24/26 

02 липня 2026 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за №12026111270000041 від 20 травня 2026 року, стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення, яке визнано судом доведеним, в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, тобто у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України, за таких обставин.
Постановою Славутицького міського суду Київської області від 02 квітня 2026 року у справі №377/221/26, провадження №3/377/65/26, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130, частиною 5 статті 126 КУпАП, за які, з урахуванням вимог частини 2 статті 36 КУпАП, його піддано стягненню у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу, яка набрала законної сили 13 квітня 2026 року. 
З постановою ОСОБА_4 ознайомився 03.04.2026 шляхом отримання її копії в суді. 
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.
Однак, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч судовому рішенню, 19.05.2026, близько 13 годин 00 хвилин, рухаючись по вулиці Фестивальній м. Славутич Вишгородського району Київської області, керував транспортним засобом марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого був зупинений працівниками групи реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області відповідно до Закону України «Про Національну поліцію». 
Відповідальність за цей злочин передбачена частиною 1 статті 382 КК України за ознаками умисного невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Позиції учасників кримінального провадження.

ОСОБА_4 у судовому засіданні вину визнав повністю та показав, що 19 травня 2026 року, близько 13 години 00 хвилин, по вулиці Фестивальній, біля Добринінського кварталу м.Славутича, він, будучи позбавленим права керування транспортним засобом відповідно до постанови Славутицького міського суду Київської області від 02 квітня 2026 року керував автомобілем марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час чого був зупинений працівниками поліції. Копію постанови суду, якою його було позбавлено права керування транспортними засобами, він отримав до 19 травня 2026 року, тому знав про її наявність та усвідомлював, що не має право керувати транспортним засобом. Крім того, він не отримував посвідчення водія. У скоєному щиро розкаюється та жалкує про вчинене, прийняв рішення більше не порушувати закон та не вчиняти кримінальних правопорушень. Працює неофіційно автомеханіком, щомісяця отримує дохід близько 20 000 гривень, тому може сплати штраф, у разі призначення йому такого покарання за вироком суду.
Прокурор підтримав обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України. Просив, з урахуванням того, що обвинувачений визнав свою вину повністю, здійснювати судовий розгляд відповідно до частини 3 статті 349 КПК України та обмежитись допитом обвинуваченого; дослідженням постанови судді Славутицького міського суду Київської області у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130, частиною 5 статті 126 КУпАП; документів щодо видачі посвідчення водія ОСОБА_4 , дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого та мають значення для вирішення долі речових доказів; процесуальних документів, які підтверджують належну процедуру досудового розслідування. Не оспорював фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим, розуміє зміст цих обставин та неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Обвинувачений підтримав думку прокурора щодо порядку дослідження доказів з урахуванням вимог частини 3 статті 349 КПК України. Не оспорював фактичні обставини кримінальних правопорушень, розуміє зміст цих обставин та неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку. 
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим за частиною 1 статті 382, КК України, повідомлення ним фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, заслухавши думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень і сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі частини 3 статті 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та ухвалив обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 ; дослідженням постанови судді Славутицького міського суду Київської області у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130, частиною 5 статті 126 КУпАП; документів щодо видачі посвідчення водія ОСОБА_4 ; документів, які характеризують особу обвинуваченого та мають значення для вирішення долі речових доказів. При цьому, суд виходить з того, що обвинувачений розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні. Відтак, у суда відсутні сумніви щодо добровільності й істинності позиції обвинуваченого. 
Так, постановою судді Славутицького міського суду Київської області від 02 квітня 2026 року у справі №377/221/26, провадження №3/377/65/26, що набрала законної сили 13 квітня 2026 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130, частиною 5 статті 126 КУпАП, за які, з урахуванням частини 2 статті 36 КУпАП, його піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу ( а.к.п.67).
За даними Територіального сервісного центру №3245 (ТСЦ МВС №3245), викладеними у листі № 31/33/3245-5929-2026 від 27.05.2026 відповідно до даних Єдиного державного реєстру МВС відсутні відомості щодо видачі посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 ( а.к.п.68). 
Переконавшись у добровільності повного визнання обвинуваченим своєї винуватості та правильному розумінні його суті, суд доходить висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та необхідності призначення покарання. 

Щодо особи обвинуваченого та призначення йому покарання.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. 
Призначаючи покарання обвинуваченому відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених статтею 65 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до статті 66 КК України, є щире каяття, оскільки обвинувачений визнав свою вину, дав правдиві показання, щиро жалкує про вчинене та прийняв рішення більше не вчиняти кримінальних правопорушень. Також знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і зазначена в обвинувальному акті інша обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 - добровільне внесення благодійної фінансової пожертви на користь Збройних Сил України, про що свідчать дані фіскального чеку АТ «Укрпошта» від 29.06.2026 на суму 10 000,00 грн, які ОСОБА_4 перерахував як благодійну допомогу на рахунок військової частини НОМЕР_2 ( а.к.п.67). 
Обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.
При цьому суд бере до уваги, що обвинувачений вчинив злочин, який згідно із статтею 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. 
ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради не перебуває і за медичною допомогою не звертався ( а.к.п.56); за місцем фактичного проживання характеризується позитивно ( а.к.п.66); на обліку у Вишгородському районному секторі філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області не перебуває ( а.к.п.65); раніше не судимий ( а.к.п.64); протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130, частиною 5 статті 126 КУпАП ( а.к.п.57). 
Крім того, суду враховує досудову доповідь Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, згідно з якою ризик повторного вчинення кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюється як середній. З урахуванням інформації, що характеризує особу ОСОБА_4 за місцем його проживання, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результатів оцінки ризиків вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його імовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства ( а.к.п.38-44). 
Врахувавши фактичні обставини злочину, наявність двох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, особу обвинуваченого, в тому числі його майновий стан, а також досудову доповідь, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а також таким, що відповідатиме тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень. 

Щодо речових доказів, процесуальних витрат, цивільного позову, запобіжного заходу.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, процесуальні витрати відсутні. 
Речові докази: компакт – диск DVD-R «Verbatim», об`ємом 4,7 GB, 120min, 16х speed vitesse velocidad з відеозаписом, який відповідно до постанови про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 23 квітня 2026 року визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № №12026111270000041 від 20 травня 2026 року, згідно з вимогами частини 9 статті 100 КПК України необхідно залишити на зберігання при матеріалах цього кримінального провадження. 
Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили судом не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись статтями 368, 369-371, 373-375 КПК України, суд 
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень.
Речові докази - компакт – диск DVD-R «Verbatim», об`ємом 4,7 GB, 120min, 16х speed vitesse velocidad з відеозаписом, який визнано речовим доказом відповідно до постанови про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 23 травня 2026 року і знаходиться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження №12026111270000041 від 20 травня 2026 року, залишити на зберігання при матеріалах цього кримінального провадження. 
На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. 
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя                            ОСОБА_1