П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/5344/25	

Перша інстанція суддя Гордієнко Т. О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Яковлєва О.В.,
суддів Крусяна А.В., Шевчук О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- визнання протиправними дії стосовно внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН НОМЕР_1 , та щодо подання звернення до Відділення поліції № 2 Миколаївського районного управління ГУНП в Миколаївській області (Інгульський ВП) стосовно внесення до ІПНП даних про порушення правил військового обліку щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН НОМЕР_1 ;
- зобов`язання виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН НОМЕР_1 , та здійснити звернення до Відділення поліції № 2 Миколаївського районного управління ГУНП в Миколаївській області (Інгульський ВП) про виключення з ІПНП інформації стосовно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН НОМЕР_1 , як особи, що вчинила адміністративне правопорушення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року задоволено позов.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про залишення без задоволення позовних вимог, так як у межах спірних правовідносин позивач не вчиняв порушень правил військового обліку чи порушення законодавства про мобілізацію та не був притягнутий до адміністративної відповідальності у встановленому порядку.
За таких умов, апелянт вважає протиправними дії територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо внесення відносно нього до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку та щодо подання звернення відносно нього до органів Національної поліції.
В свою чергу, відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу у якому зазначено про те, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у квітні 2025 року ОСОБА_1 стало відомо, через систему повідомлення Резерв+, що він є порушником правил військового обліку. 
Позивач звернувся до Відділенням поліції №2 Миколаївського районного управління ГУ НП в Миколаївській області (Інгульський ВП), яке надало йому відповідь від 26 квітня 2025 року про те, що за даними інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» наявне звернення у вигляді набору даних ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Звернення зареєстровано 12 квітня 2025 року у системі ІПНП Миколаївським районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області. 
Позивач також звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із запитом, на який 17 травня 2025 року отримав відповідь, у якому зазначено, що позивач з 11 квітня 2025 року є порушником вимог чинного законодавства України, оскільки не прибув за повісткою для звірки військово-облікових даних.
При цьому, витяг з Резерву+ свідчить, що позивач вчасно уточнив дані 21 травня 2024 року. Також у цьому витягу зазначено «Порушення правил військового обліку».
Не погоджуючись з діями районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про залишення без задоволення позовних вимог, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Згідно ч. 2 ст. 65 Конституції України, громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
При цьому, Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Згідно ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно ч. 5 ст. 33 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому, Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (далі – Порядок № 1487).
Згідно п. 1 Порядку № 1487, він визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном.
Згідно п. 79 Порядку № 1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема:
- організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці;
- організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям;
- розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами, посадовими особами державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також зіпсуттям або недбалим зберіганням військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними та резервістами, які перебувають у запасі СБУ, розвідувальних органів);
- звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, з урахуванням вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку;
- виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
В свою чергу, Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Згідно ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані, зокрема з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
При цьому, Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (далі - Порядок № 560).
Згідно п. 41 Порядку № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Між тим, згідно ч. 1 ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності дій ІНФОРМАЦІЯ_1 по внесенню до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 , а як наслідок подання звернення до органів Національної поліції стосовно доставлення ОСОБА_1 для оформлення документів про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.
В свою чергу, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про залишення без задоволення позовних вимог у межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також проходження військової служби відповідно до закону є конституційним обов`язком громадян України.
При цьому, з аналізу вищевикладених норм матеріального права вбачається, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.
В свою чергу, неприбуття військовозобов`язаного до територіального центру комплектування та соціальної підтримки в особливий період може мати наслідком притягнення такого військовозобов`язаного до адміністративної відповідальності.
Між тим, факт надсилання та вручення (відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних) повістки від 20 березня 2025 року позивачу, підтверджується зібраними матеріалами справи (а.с. 83-84).
Обставин прибуття у визначені в повістці день та час до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, позивачем суду не повідомлено.
При цьому, доводи позивача про те, що ним вчасно уточнено дані військового обліку, на переконання колегії суддів, не позбавляють його обов`язку в умовах дії особливого періоду з`являтись за повісткою до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
З іншого боку, як зазначено вище, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки наділені повноваженнями з ведення військового обліку, розгляду справи про адміністративні правопорушення, ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також на звернення до органів Національної поліції для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення.
Тобто, встановлення наявності у вищеописаних діях (бездіяльності) позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтями 210, 210-1 КУпАП, відноситься до дискреційних повноважень територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
При цьому, враховуючи предмет спору у даній справі, суд не може перевіряти наявність у вищеописаних діях (бездіяльності) позивача складу адміністративного правопорушення, а також вирішувати питання закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП, до розгляду відповідної справи про адміністративне правопорушення територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, відповідно до положень КУпАП.
В свою чергу, враховуючи встановлений факт неявки позивача за повісткою до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, останній, відповідно до вищевикладених норм права має повноваження на звернення до органів Національної поліції для доставлення позивача з метою складення протоколу про адміністративні правопорушення, а також на внесення відповідної інформації до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав вважати, що оскаржувані дії територіального центру комплектування та соціальної підтримки свідчать про вихід останнім за межі своїх повноважень чи про порушення законодавства України.
При цьому, колегія суддів зазначає, що позивач, вважаючи порушеними свої права у межах процедури притягнення до адміністративної відповідальності, обрав спосіб захисту своїх прав, який не може вирішувати питання притягнення позивача до адміністративної відповідальності в обхід встановленої КУпАП процедури.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення позову без задоволення.
Між тим, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року - без змін.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
Судді	  	А.В. Крусян   О.А. Шевчук