Справа № 462/7126/25 Головуючий у 1 інстанції: Пилип`юк Г.М. 
Провадження № 22-ц/811/366/26 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 травня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 
головуючого - судді Ніткевича А.В.
суддів - Бойко С.М., Копняк С.М. 
розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Корнійчука Сергія Анатолійовича на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 грудня 2025 року в складі судді Пилип`юк Г.М. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
встановив:

У вересні 2025 року позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором№101692892 в сумі 19500,00 грн. та судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 липня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №101692892, відповідно до умов якого відповідач отримав 5000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. 
ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну суму. 
Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору.
25 жовтня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги №84-МЛ, за умовами якого ТОВ «Мілоан» передав (відступив) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги стосовно боржників ТОВ «Мілоан», в тому числі стосовно боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №101692892. 
Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №84-МЛ від 25.10.2022, сума заборгованості відповідача становить 19500,00 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту 5000,00 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків 14000,00 грн; прострочена заборгованість за комісією 500,00 грн.
Вказував, що позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме відповідачу надіслано письмову претензію про погашення заборгованості № №21966840/6644 від 13.05.2025. У зв`язку з невиконання умов договору просив позов задовольнити.
Оскаржуваним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 26 грудня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №101692892 від 05.07.2022 року в розмірі 19500,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 2422 грн. 95 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» понесені витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. 
Рішення оскаржив відповідач ОСОБА_1 , апеляційну скаргу в інтересах якого подав адвокат Корнійчук С.А., вважає незаконним та необґрунтованим, ухваленим з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права.
В обґрунтування доводів скарги покликається на те, що коли ТОВ «ФК «Кредит Капітал» надіслало письмову претензію про погашення кредитної заборгованості за вих. №21966840/6644 від 13.05.2025 року, він її виконав в повному обсязі, що підтверджується Платіжною інструкцією «9АСК-3СМ1-8Н71-ВЕ8Н від 04.06.2025 року, за якою сплачено всі кошти в повному обсязі. 
Таким чином, стверджує, що на момент подання позову всі суми основного боргу, процентів, штрафних санкцій та інших платежів були сплачені, відповідно до ст.ст. 598, 599 ЦК України зобов`язання припинилось виконанням. 
За таких обставин позивач мав реальну можливість протягом щонайменше трьох місяців перевірити факт погашення заборгованості та утриматися від звернення до суду, а також був додатково повідомлений у телефонному режимі за контактами, зазначеними у претензії, про повне виконання вимог за договором, що свідчить про недобросовісність реалізації позивачем права на судовий захист, оскільки порушеного права не існувало, а тому суд мав відмовити в задоволенні позову. 
Відтак, суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права щодо стягнення заборгованості в рамках спірних правовідносин. 
Просить скасувати рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 грудня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою апеляційне провадження.
За правилом ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України та ч. 1 ст. 369 ЦПК України.
Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги ціну позову в розмірі 19500,00 грн, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
При цьому, згідно із ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргунеобхідно задовольнити виходячи з такого.
Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», суд першої інстанції виходив з того, що підписанням договору про споживчий кредит №4101692892 сторони досягли згоди щодо умов кредитування, в тому числі про нарахування відсотків та сплати комісії. Оскільки відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв`язку з чим вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, суд дійшов висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог.
Надаючи правову оцінку зібраним у справі доказам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Судом встановлено, що 05 липня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений в електронній формі договір про споживчий кредит №101692892. Договір підписано одноразовим ідентифікатором W62595.
Відповідно до п.1.1 договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. договору (далі кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п.1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника.
Згідно із п.1.2 договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 5 000 грн.
Кредит надається загальним строком на 10 днів з 05.07.2022 і складається з пільгового та поточного періодів (п.1.3 договору). Пільговий період складає 10 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 15.07.2022 (п.1.3.1). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 13.10.2022 року (п. 1.3.2).
Комісія за надання кредиту: 500,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.2).
Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 500,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п. 1.5.2).
Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 13500,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.3).
Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього Договору. 
Згідно із п. 2.1 кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використання карти516874*85. 
Відповідно до п.6.1 договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт товариства, мобільний додаток, або у SMS повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником товариству (п.6.2 договору).
Згідно п.7.1 договору, цей договір(з додатками №1, №2), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього договору. Строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і закінчується в останній день строку кредитування (дату остаточного погашення заборгованості), згідно п.1.4 договору. Якщо зі спливом 3-го дня з моменту укладення цього договору кредитні кошти не будуть відправлені кредитодавцем та/або не будуть отримані позичальником у відповідності з визначеним способом надання кредиту, дія цього договору може бути припинена достроково з відповідним відображенням в особистому кабінеті.
Як вбачається із додатку №1, графіку платежів за договором про споживчий кредит №101692892 від 05.07.2022 та додатку №2 паспорт споживчого кредиту №101692892, відповідач ОСОБА_1 був ознайомлений з умовами кредитування, зокрема: тип кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, тип процентної ставки, загальні витрати за кредитом, реальної процентної ставки, кількість та розмір платежів, періодичність внесення, загальна вартість кредиту.
ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором про споживчий кредит №101692892 від 05.07.2022 виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в сумі 5000 грн. на картковий рахунок НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням 47334774 від 05.07.2022. 
Згідно із випискою з особового рахунку за Договором №101692892 від 05.07.2022, заборгованість відповідача станом на 22.05.2025 становить 19500,00 грн, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту 5000,00 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків 14000,00 грн; прострочена заборгованість за комісією 500,00 грн.
Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України).
У ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Отже, укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4. договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5. договору).
Сторонами не заперечується, як факт укладення Договору про споживчий кредит №101692892 від 05.07.2022, так і факт отримання позичальником коштів за Договором в сумі 5000,00 грн.
Відповідно до п. 3.2.6 Договору Товариство має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди позичальника.
25 жовтня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги №84-МЛ, згідно з умовами якого кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (Портфель заборгованості).
Пунктом 6.2.3 договору відступлення прав вимоги №84-МЛ права вимоги переходять до нового кредитора у день здійснення фінансування (оплати) на користь кредитора у повному обсязі в сумі, вказаній в п.7.1 цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Оформлення відступлення права вимоги здійснюється шляхом підписання Акту приймання-передачі Реєстру Боржників (Додаток №2) відповідно до п.8.3.2 Договору.
25 жовтня 2022 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був підписаний акт прийому передачі Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №84-МЛ від 25.10.2022. 
Відповідно до платіжної інструкції №68764 від 25.10.2022 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатив ТОВ «Мілоан» плату за відступлення прав вимоги згідно з Договором відступлення прав вимоги №84-МЛ від 23.02.2022 у розмірі 161 725,62 грн. 
До ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до укладеного договору відступлення прав вимоги №84-МЛ від 25.10.2022 перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №101692892 від 05.07.2022 в сумі 19500,00 грн, з яких: 5000,00 грн залишок по тілу кредиту, 14000,00 грн. залишок по відсотках, 500,00 грн. залишок по комісії, що підтверджується витягом з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №84-МЛ від 25.10.2022. 
Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» повідомив відповідача шляхом направлення на адресу відповідача претензії Вих. №21966840/6644 від 13.05.2025, в якому вимагало погасити заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за Договором № 101692892 від 05.07.2022 в сумі 19500,00 грн. 
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення.
Вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Як стверджує апелянт в апеляційній скарзі, після отримання від ТОВ «ФК «Кредит Капітал» письмової претензії про погашення кредитної заборгованості за вих. №21966840/6644 від 13.05.2025, ОСОБА_1 вимогу виконав в повному обсязі, на підтвердження чого надав платіжну інструкцію № 9АСК-3СМ1-8Н71-ВЕ8Н від 04.06.2025 на загальну суму 19500,00 грн., які сплачені за банківськими реквізитами, вказаними у претензії за призначенням платежу: Погашення боргу ОСОБА_1 , ID НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 квітня 2021 року в справі №279/11692/15-ц зазначено, що «тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої-третьої статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції. Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову у їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні».
Обмеження у можливості надання доказів до суду апеляційної інстанції переслідує не мету створення перешкод у поповненні доказової бази у справі, а, навпаки, має на меті забезпечення максимально повного подання доказів шляхом підвищення активності осіб, які беруть участь у справі, при її розгляді у суді першої інстанції та відповідальність за свої дії в процесі захисту права.
Проте зазначене слід відрізняти від випадків, коли в особи, яка надає нові докази до апеляційного суду, відсутня недобросовісність дій.
У ч. 2 ст. 13 ЦПК України зазначено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
З досліджених матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, відтак відповідач був об`єктивно обмежений у можливості подати вказані вище докази, оскільки поштовий конверт із ухвалою про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви повернувся на адресу суду із відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання». 
Колегія суддів враховує, що подаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 прагне скористатися своїми правами, зокрема, реалізувати право на судовий захист у вигляді подання заперечень щодо позовних вимог.
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить висновку про можливість прийняття нових доказів.
Проаналізувавши надані апелянтом докази, судова колегія доходить висновку, що станом на час розгляду справи по суті судом першої інстанції заборгованість за Договором про споживчий кредит №101692892 від 05.07.2022 у ОСОБА_1 була відсутня, а тому підстав для задоволення позову ТОВ «ФК «Кредит Капітал» не було. Доказів на спростування наведеного позивачем надано не було.
З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування з прийняттям нової постанови про відмову в позові.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України апеляційним судом здійснюється перерозподіл судових витрат, і оскільки за подання апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір у розмірі 3633 грн 60 коп, зазначені судові витрати підлягають стягненню на його користь з позивача.
Щодо судових витрат за надану професійну правничу відповідачу в суді апеляційної інстанції, то судова колегія виходить з такого.
В апеляційній скарзі сторона апелянта зазначала, що судові витрати, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи в суді апеляційної інстанції складються, в тому числі із правничої допомоги в розмірі 10 000,00 грн., докази чого будуть подані у встановлені ЦПК України строки. 
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції, представник ОСОБА_1 – адвокат Корнійчук С.А. надав суду договір про надання правничої (правової) допомоги від 26.01.2026, Акт приймання-передачі адвокатських послуг від 26.01.2026, за якими вартість наданих послуг, таких як правова консультація, підготовка та подання апеляційної скарги, становить 5000,00 грн., квитанцію до прибуткового касового ордера №б/н від 26.01.2026 року на суму 5000,00 грн. 
Заперечення на клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу чи їх зменшення від ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до апеляційного суду не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
На підставі ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
За нормами частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України також визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Апеляційний суд констатує, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 через свого представника Корнійчука С.А. заявив про понесення у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції витрат на професійну (правничу) допомогу, на підтвердження чого надав відповідні докази.
Колегія суддів зазначає, що акт про надання правничої допомоги від 26.01.2026 року не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони.
На думку колегії суддів, наведені в акті послуги: правова консультація з підготовки апеляційної скарги є діями, нерозривно пов`язаними з підготовкою та поданням апеляційної скарги, і в сукупності зводяться до її складання та технічного оформлення.
Враховуючи викладене вище, а також керуючись, що визначені пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, відповідно до яких суд наділений дискреційними повноваженнями щодо встановлення обставин виникнення судових витрат та визначення їх розміру, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, судова колегія доходить висновку про необхідність стягнення з ТОВ «ФК «Кредит Капітал» на користь ОСОБА_1 3000, 00 грн., що буде відповідати вимогам розумності та співмірності, враховуючи складність справи та виконані роботи (надані послуги).
Керуючись ст. 7, 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,-
ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Корнійчука Сергія Анатолійовича задовольнити.
Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 грудня 2025 року скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №101692892 від 05.07.2022 в розмірі 19500,00 грн. – відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» ОСОБА_1 3633 грн. 60 коп сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» ОСОБА_1 3000,00 грн. витрат на професійну (правову) допомогу, за розгляд справи судом апеляційної інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 12 травня 2026 року. 

Головуючий:      А.В. Ніткевич

Судді:   С.М. Бойко

С.М. Копняк