Справа № 127/40323/25
Провадження 2/127/9694/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2026 року 	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Горбатюка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позов мотивовано тим, що 15.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 75279946, відповідно до умов якого відповідачу надано позику у розмірі 8020 грн, а відповідач зобов`язалася повернути позику та сплатити проценти за користування нею.
Позивач зазначив, що договір укладено в електронній формі, шляхом прийняття відповідачем пропозиції укласти договір та підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Первісний кредитор виконав свої зобов`язання за договором та 15.06.2021 перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі 8020 грн на платіжну картку, зазначену нею під час укладення договору.
22.02.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 22/02/2022, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до відповідача за договором позики № 75279946 від 15.06.2021.
Надалі 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за яким ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до відповідача за вказаним договором.
Позивач вказав, що відповідач належним чином не виконала зобов`язання за договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у загальному розмірі 17014,52 грн, з яких: 8020 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 8993,21 грн - заборгованість за нарахованими процентами, 1,31 грн - відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно зі ст. 625 ЦК України. У зв`язку з цим позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором № 75279946 від 15.06.2021 у розмірі 17014,52 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.01.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов.
Відповідно до ст. 128 ЦПК України відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи. Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористалася. Будь-які докази у справі, крім поданих стороною позивача разом із позовною заявою, чи клопотання від учасників справи на адресу суду не надходили.
Враховуючи викладене, суд відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
Суд установив, що 15.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 75279946 на умовах повернення позики в кінці строку позики.
Відповідно до п. 1 договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату, тобто проценти від суми позики.
Відповідно до п. 2.1 договору сума позики становить 8020 грн.
Згідно з п. 2.2 договору строк позики становить 30 днів.
Відповідно до п. 2.3 договору базова процентна ставка становить 1,99 % на день та є фіксованою.
За умовами договору дата надання позики - 15.06.2021, дата повернення позики, тобто останній день строку позики, - 15.07.2021.
Також у договорі визначено, що знижена процентна ставка становить 0,70 % на день та застосовується відповідно до умов програми лояльності, а процентна ставка за понадстрокове користування позикою становить 2,70 % на день, проте не застосовується у період карантину.
Відповідно до п. 3 договору позикодавець надає позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, що зазначена у додатку № 1 до договору та є його невід`ємною частиною.
Згідно з п. 4 договору проценти за договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики.
Відповідно до п. 5.2 договору позичальник підтвердила, що до моменту підписання договору вивчила договір та Правила надання грошових коштів у позику, зокрема процедуру та наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгації) або застосування автопролонгації.
Відповідно до п. 12 договору цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до п. 17 договору інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною договору.
Договір підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором arRK7TtsXP.
У договорі зазначено дані позичальника, а також рахунок позичальника НОМЕР_1 .
Додаток № 1 до договору позики № 75279946 від 15.06.2021 містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Відповідно до цього додатку, 15.06.2021 позичальнику надається 8020 грн, а 15.07.2021 позичальник мав сплатити 9695,78 грн, з яких: 8020 грн - сума позики, 1675,78 грн - проценти за користування позикою за 30 днів. Загальна вартість кредиту для споживача за погоджений строк позики становила 9695,78 грн.
До матеріалів справи позивач долучив підтвердження щодо видачі коштів за договором № 75279946 від 15.06.2021. З листа ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» від 18.11.2025 встановлено, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за договором позики № 75279946 зазначено номер транзакції 1c3c6755-c8a3-46fc-bca2-d5df99aad78e.
Також ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» надало інформаційну довідку щодо здійснення платіжної операції, відповідно до якої 15.06.2021 виконано платіжну операцію за ініціативою ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на суму 8020 грн на електронний платіжний засіб № НОМЕР_1 , отримувач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Отже, матеріали справи підтверджують факт перерахування відповідачу суми позики у розмірі 8020 грн.
Суд також установив, що 22.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 22/02/2022.
Відповідно до акту приймання-передавання Реєстру боржників від 22.02.2022 до договору факторингу № 22/02/2022 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло реєстр боржників кількістю 12130 боржників, загальна сума заборгованості - 153662582,15 грн.
На підтвердження оплати за договором факторингу позивач надав платіжне доручення № 333740001 від 23.02.2022, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» сплатило кошти за договором факторингу № 22/02/2022.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 22/02/2022 встановлено, що до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за договором № 75279946. У витягу зазначено: сума виданого кредиту - 8020 грн, заборгованість за тілом - 8020 грн, заборгованість за процентами - 8993,21 грн, прострочені проценти - 0 грн, загальна сума заборгованості - 17013,21 грн.
10.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги.
За умовами договору № 10-01/2023 первісний кредитор відступає новому кредитору права вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах боржників, а новий кредитор приймає такі права вимоги та сплачує первісному кредитору грошові кошти в порядку та на умовах, визначених договором.
Згідно з актом прийому-передачі Реєстру боржників від 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» передало, а ТОВ «Коллект Центр» прийняло Реєстр боржників кількістю 207307 боржників.
Позивач також надав акт прийому-передачі Реєстру боржників в електронному вигляді до договору № 10-01/2023, у якому зазначено, що первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників, загальна кількість боржників - 207307.
Оплату/розрахунки за другим відступленням підтверджено актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023, у якому серед підстав зазначено договір № 10-01/2023 із сумою зобов`язання 5312491,59 грн.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору № 10-01/2023 встановлено, що до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за договором № 75279946. У витягу зазначено: сума заборгованості за основним зобов`язанням - 8020 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами - 8993,21 грн, сума заборгованості за нарахованими комісіями - 0 грн, пеня/штраф за договором кредиту - 0 грн, відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно зі ст. 625 ЦК України - 1,31 грн, загальна сума заборгованості - 17014,52 грн.
Отже, матеріали справи підтверджують перехід до ТОВ «Коллект Центр» права вимоги до відповідача за договором позики № 75279946 від 15.06.2021. 
Водночас сам факт переходу права вимоги не підтверджує автоматично правильність заявленого до стягнення розміру заборгованості.
На підтвердження розміру заборгованості позивач надав розрахунок заборгованості первісного кредитора, розрахунок заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» та розрахунок ТОВ «Коллект Центр».
Із розрахунку первісного кредитора встановлено, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» нарахувало проценти за користування позикою з 15.06.2021, а після 15.07.2021 продовжило нарахування процентів щоденно після спливу погодженого сторонами 30-денного строку позики.
Також із розрахунку первісного кредитора встановлено, що за договором № 75279946 від 15.06.2021 здійснено зарахування на загальну суму 14819,09 грн, зокрема: 15.07.2021 - 169,13 грн кешбек та 836,36 грн оплата клієнта, 01.08.2021 - 1438,84 грн, 28.08.2021 - 719,42 грн, 10.09.2021 - 1106,80 грн, 30.09.2021 - 110,68 грн, 03.10.2021 - 638,40 грн, 06.10.2021 - 478,80 грн, 13.10.2021 - 1276,79 грн, 18.10.2021 - 1276,80 грн, 13.11.2021 - 2074,82 грн, 16.12.2021 - 1564,11 грн, 18.12.2021 - 1564,07 грн, 12.01.2022 - 1564,07 грн.
Отже, розрахунок самого первісного кредитора підтверджує, що відповідач здійснила платежі та зарахування за договором на загальну суму 14819,09 грн.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона - боржник - зобов`язана вчинити на користь другої сторони - кредитора - певну дію, зокрема передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.
Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо закон не встановлює вимоги щодо форми договору. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, такий договір вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеного цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, які існували на момент переходу цих прав, якщо договір або закон не встановлює інше.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо договір або закон не встановлює інше.
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені у статтях 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору.
Одночасно право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17 зазначено, що проценти за користування кредитом - це проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначеного у договорі. Такі проценти є платою за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, а порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України.
Проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами є процентами, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати яких врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування.
Тобто після закінчення строку дії кредитного договору або у разі пред`явлення кредитором вимоги про дострокове повернення грошових коштів змінюється правова природа зобов`язання. У такому випадку нарахування штрафних санкцій можливе не на підставі умов договору, а на підставі ст. 625 ЦК України.
Велика Палата Верховного Суду дійшла вказаного висновку з тих мотивів, що поведінка боржника не може бути одночасно правомірною і неправомірною, тобто виключається одночасне застосування ст. 1048 та ст. 625 ЦК України.
Велика Палата Верховного Суду у справі № 910/4518/16 наголосила, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за користування кредитом, тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, які встановлює цей Кодекс. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Позивач підтвердив факт укладення 15.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 договору позики № 75279946, факт підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, факт перерахування відповідачу суми позики у розмірі 8020 грн, а також факт переходу до ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за цим договором.
Водночас позивач не довів наявності заборгованості відповідача у заявленому до стягнення розмірі або в іншому розмірі, який суд міг би визначити на підставі наданих доказів.
За умовами п. 2.2 договору строк позики становить 30 днів, тобто з 15.06.2021 по 15.07.2021.
Відповідно до додатку № 1 до договору, за погоджений сторонами строк позики відповідач мала повернути 9695,78 грн, з яких: 8020 грн - сума позики, 1675,78 грн - проценти за користування позикою за 30 днів.
Матеріали справи не містять додаткових угод про продовження строку позики, доказів оформлення відповідачем пролонгації чи автопролонгації договору у порядку, визначеному договором та Правилами, або інших доказів, які підтверджували б належну зміну сторонами дати повернення позики після 15.07.2021.
Із розрахунку первісного кредитора встановлено, що після 15.07.2021 первісний кредитор продовжив нараховувати проценти за користування позикою, хоча погоджений сторонами строк позики закінчився 15.07.2021.
Наведене нарахування не є платою за правомірне користування коштами в межах строку позики, оскільки після спливу строку кредитування змінюється правова природа відносин сторін, а право кредитодавця нараховувати договірні проценти за ст. 1048 ЦК України припиняється.
Отже, заявлені до стягнення проценти у розмірі 8993,21 грн не можуть бути стягнуті в повному обсязі, оскільки вони сформовані не лише за рахунок процентів, нарахованих у межах погодженого 30-денного строку позики, а й за рахунок процентів, нарахованих після спливу цього строку.
Водночас навіть у межах суми, яка могла бути нарахована за погоджений сторонами строк позики, вимоги позивача не підтверджені.
Суд бере до уваги, що за договором відповідач отримала 8020 грн, а за погоджений строк позики до 15.07.2021 сума процентів становила 1675,78 грн. Отже, загальна сума основного боргу та процентів за погоджений сторонами строк позики становила 9695,78 грн.
Розрахунок самого первісного кредитора підтверджує, що за договором № 75279946 від 15.06.2021 здійснено платежі та зарахування на загальну суму 14819,09 грн.
Таким чином, сума фактично здійснених платежів і зарахувань перевищує суму позики та процентів, які могли бути нараховані в межах погодженого сторонами строку позики.
За таких обставин позивач не довів наявність у відповідача заборгованості за тілом позики у розмірі 8020 грн та заборгованості за процентами у розмірі 8993,21 грн.
Суд також враховує, що реєстри боржників і розрахунки, які позивач надав на підтвердження боргу, відображають розмір заборгованості, визначений кредиторами, однак не усувають обов`язку позивача довести правомірність нарахування кожної складової заборгованості, зокрема з урахуванням строку кредитування, умов договору, платежів відповідача та правової позиції Верховного Суду щодо припинення нарахування договірних процентів після спливу строку кредитування.
Щодо вимоги про стягнення 1,31 грн відповідальності за порушення грошового зобов`язання згідно зі ст. 625 ЦК України суд зазначає таке.
Позивач не надав окремого належного розрахунку цієї суми із зазначенням періоду нарахування, бази нарахування та формули розрахунку. Наявність відповідного показника у витягу з реєстру боржників сама по собі не підтверджує обґрунтованості такої вимоги.
Крім того, оскільки позивач не довів наявності заборгованості за основним зобов`язанням, вимога про стягнення відповідальності за порушення грошового зобов`язання не має самостійної підстави для задоволення.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ТОВ «Коллект Центр» не довело належними, допустимими та достатніми доказами наявність у ОСОБА_1 заборгованості за договором № 75279946 від 15.06.2021 у розмірі 17014,52 грн, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки суд відмовив у задоволенні позову, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору та витрат на професійну правничу допомогу відсутні.
Керуючись вимогами статей 12, 13, 76, 77, 80, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Судові витрати покласти на позивача.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя           В. В. Горбатюк