Провадження № 2/742/1384/26 
Єдиний унікальний № 742/1128/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2026 року м. Прилуки 

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Давидчука Д.П., за участю секретаря судового засідання Сумцової Т.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії,
ВСТАНОВИВ:

І. Правовідносини сторін
У лютому 2026 року представник позивача - Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, через систему «Електронний суд», звернувся з заявою та просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надміру виплачену суму пенсії у розмірі 170077 грн 60 коп. 
Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію в разі втрати годувальника, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 01.04.2025 року по 31.10.2025 року. Пенсія була призначена за загиблого біологічного батька ОСОБА_4 .
Головним управлінням було з`ясовано, що ОСОБА_4 був позбавлений батьківських прав рішенням Прилуцького районного суду від 21.02.2024 у справі №742/7287/23. 
Рішенням Прилуцького районного суду від 15.07.2024 у справі №742/3466/24 відповідача ОСОБА_1 оголошено усиновлювачем ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , відповідно видані нові свідоцтва про народження дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких матір`ю дітей записана ОСОБА_1 . Відомості про батька до актового запису внесені за заявою ОСОБА_1 відповідно до ч. 1 ст.135 Сімейного кодексу України.
У зв`язку з тим, що відповідач була встановлена єдиним законним представником, відповідно відпали підстави для отримання пенсії по втраті годувальника за загиблого, оскільки ОСОБА_4 юридично не є батьком ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 . 
За період з 01.04.2025 по 31.10.2025 відповідачу було безпідставно нараховано та виплачено пенсію у сумі 170077,60 грн..
Листом від 08.10.2025 №2500-0404-8/67228 ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність повернути на розрахунковий рахунок Головного управління надміру виплачену суму пенсії в розмірі 170077,60 грн. Залишок надміру виплачених коштів в добровільному порядку ОСОБА_1 повернуто не було, що зумовило звернення до суду.
ІІ. Процесуальні дії у справі.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2026 справу розподілено судді Давидчуку Д.П..
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 березня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно ч.1 ст. 244 ЦПК України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення. 
Відтак, 19.05.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. 
ІІІ. Позиції сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився. Згідно письмової заяви просить розглядати справу без його участі.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, у встановлений строк відзив на позовну заяву не надала.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відтак, з огляду на вказані приписи ЦПК, а також приймаючи до уваги позицію позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду, судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримувала пенсію в разі втрати годувальника, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 01.04.2025 року по 31.10.2025 року.
Згідно із супровідним листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.08.2025 року, на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області було направлено пенсійний матеріал щодо ОСОБА_1 для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника (зареєстровано в ГУ ПФУ за № 5334/5 від 13.08.2025 року, а.с.9).
Список документів, для призначення пенсії, що були додані до пенсійного матеріалу на 28 арк.: заява про призначення пенсії від 06.08.2025, копія наказу про виключення зі списків особового складу від 05.08.2025, грошовий атестат від 12.05.2025, довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (ДВГЗ) від 12.05.2025, копія свідоцтва про смерть від 05.08.2025, копія лікарського свідоцтва про смерть від 05.08.2025, копія довідки про обставини травми від 05.08.2025, копія паспорта, копія ІПН, довідка про постійне місце проживання від 05.08.2025, копія рішення суду від 05.08.2025, копія свідоцтва про народження від 05.08.2025 - 2, довідка з ПФУ, пенсійне посвідчення від 31.07.2025 та 06.08.2025, копія довідки про участь в АТО/ООС/РУВ від 05.08.2025, копія розрахункового рахунку від 05.08.2025(а.с.10-34).
Згідно з поданням про призначення пенсії, виданим ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , 1989 року народження, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , була представлена для призначення пенсії в разі втрати годувальника у зв`язку зі смертю останнього, що настала ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до розділу 2 зазначеного Подання, на утриманні померлого годувальника перебувають неповнолітні діти: донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . До матеріалів пенсійної справи, згідно з пунктом 12 Переліку документів, додано копію рішення суду на 8 аркушах, завірену 05.08.2025 року(а.с.10).
Відповідно до рішення Прилуцького районного суду від 15.07.2024 у справі №742/3466/24 ОСОБА_1 оголошено усиновлювачем ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , відповідно видані нові свідоцтва про народження дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких матір`ю дітей записана ОСОБА_1 . Відомості про батька до актового запису внесені за заявою ОСОБА_1 відповідно до ч. 1 ст.135 Сімейного кодексу України. Крім того, в мотивувальній частині судового рішення було вказано, що біологічних батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_4 було позбавлено батьківських прав відносно дітейОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 21.02.2024 року у справі №742/7287/23 (а.с.24-30).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18.09.2024 року, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вказані ОСОБА_9 та ОСОБА_1 (а.с.32).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 18.09.2024 року, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вказані ОСОБА_9 та ОСОБА_1 (а.с.32).
Згідно довідки ГУ ПФУ в Чернігівській області від 31.07.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та її донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на обліку в органах Пенсійного фонду не перебувають і пенсійних виплат не отримують(а.с.34).
Згідно довідки ГУ ПФУ в Чернігівській області від 31.07.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та її донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на обліку в органах Пенсійного фонду не перебувають і пенсійних виплат не отримують(а.с.35).
Згідно довідки ГУ ПФУ в Чернігівській області від 06.08.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебуває на обліку за місцем реєстрації та отримує на дітей — ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, допомогу на дітей одиноким матерям, щомісячну допомогу при усиновленні дитини по 31.08.2025 року(а.с.36).
Листом від 08.10.2025 №2500-0404-8/67228 ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність повернути на розрахунковий рахунок Головного управління надміру виплачену суму пенсії в розмірі 170077,60 грн.(а.с.8)
На час розгляду справи судом матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем надміру виплачену суму пенсії в розмірі 170077,60 грн.
V. Норми права, які підлягають застосуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ч. 2 даної статті положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З приписів ч. 2 ст. 1214 ЦК України, глави 13 ЦК України (зокрема ст. ст. 179, 181, 190, 192 ЦК України) випливає, що норми ст. 1212 ЦК України повною мірою стосуються і випадків безпідставного набуття або збереження грошей.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року №6-4.
Згідно із пунктом 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім`ї, тощо.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані за умови зловживань з боку пенсіонера, зокрема, в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, або подання недостовірних даних.
Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії (довічного грошового утримання) є вичерпним.
Згідно зі статтею 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті:
1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;
2) інше майно, якщо це встановлено законом.
Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.
Тобто, виходячи з викладених норм, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача.
Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 Цивільного кодексу України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.
VI. Висновки суду.
На підставі вищенаведених правових норм, беручи до уваги те, що для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити, що факт переплати пенсії, що враховуються при її обчисленні, відбувся у зв`язку із поданням пенсіонером завідомо недостовірних відомостей.
Оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, суду слід виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення/перерахунку пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав.
Правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-91цс14 (постанова від 02 липня 2014 року) визначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.
Тобто, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц та постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №607/4570/17-ц зазначено, що: «правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум».
Суд зазначає, що обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.
В позовній заяві позивачем зазначено, що згідно досліджених матеріалів пенсійної справи Головним управлінням було з`ясовано, що ОСОБА_4 був позбавлений батьківських прав рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 21.02.2024 року у справі №742/7287/23 і було встановлено, що відповідач є єдиним законним представником неповнолітніх дітей, і відповідно відпали підстави для отримання пенсії по втраті годувальника, оскільки ОСОБА_4 юридично не є батьком ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , внаслідок чого відповідно розмір переплати пенсії за період з 01.04.2025 року по 31.10.2025 року у останньої утворилася переплата розмір якої склав 170077,60 гривень.
Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження фактів подання ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області завідомо неправдивих документів, які стали підставою для призначення пенсії, а також зловживання з боку відповідача, або його недобросовісності.
Суд зазначає, що всі документи, в тому числі копія згаданого рішення Прилуцького міськрайонного суду від 15.07.2024 року містилася у самому пакеті документів (поданні ТЦК та СП), на підставі якого Головним управлінням ПФУ і приймалося рішення про призначення виплат, що повністю спростовує доводи позивача про приховування відповідачем цього факту чи наявність з її боку будь-якої недобросовісності або зловживання. Таким чином, Позивач призначив Відповідачу пенсію в разі втрати годувальника , маючи пакет документів, у тому числі відповідне рішення суду від 15.07.2024, а відтак призначення і виплата пенсії, якщо вона була помилковою, є не результатом винних дій Відповідача, а результатом неналежної перевірки документів самим Позивачем. 
Отже, позивачем не доведено факт зловживань з боку відповідачки ОСОБА_1 , її винуватості чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання пенсії, оскільки правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.
В пункті 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. 
Аналогічний висновок також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії» (постанова Верховного Суду від 05 лютого 2018 року у справі № 556/1231/17).
Для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії мав достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.
Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20.05.2019 у справі №489/205/16-а та від 03.10.2019 у справі №487/3380/16-а.
Ураховуючи викладені обставини суд вважає, що відповідач не може нести відповідальність за зміст та достовірність офіційних документів, а тому на ОСОБА_1 може бути покладений обов`язок про повернення надміру виплаченої пенсії лише у випадку встановлення і доведення об`єктивними даними зловживань з її боку, тобто наявність об`єктивно встановленої вини в наданні недостовірних даних.
Крім того, матеріали справи не містять результатів службової перевірки щодо помилки працівників при розрахунку пенсійного забезпечення чи доказів про збій програмного забезпечення, що спричинило надлишкові виплати. А тому є передчасним твердженням, що орган, який уповноважений призначати пенсії, достеменно встановив факт переплати пенсії.
Матеріали справи не містять відомостей, а позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що прийняттю рішення про призначення пенсії та сам факт здійснення надміру виплаченої пенсії, здійснено внаслідок поведінки відповідача, яка б містила ознаки зловживань чи за своїм характером була недобросовісною, а відтак виплачені пенсійні виплати не підлягають поверненню, а тому суд приходить до переконання про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
VІІ. Розподіл судових витрат
Виходячи з положень ст.141 ЦПК України, судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача.
Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, то судові витрати покладаються на позивача.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.263-265,273,279,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 25.05.2026

Суддя Дмитро ДАВИДЧУК