ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/39000/25 суддя першої інстанції: Дудін С.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача Воловика С.В., суддів Кравченка Є.Д., Осіпової О.О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу приватного підприємства «ЧЕРРІ СТАТУС» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17.03.2026 у справі № 320/39000/25 за позовом приватного підприємства «ЧЕРРІ СТАТУС» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про скасування рішень та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Приватне підприємство «ЧЕРРІ СТАТУС» (далі – апелянт, позивач, ПП «ЧЕРРІ СТАТУС») звернулось з позовною заявою до Головного управління ДПС у м. Києві (далі – відповідач-1, ГУ ДПС у м. Києві), Державної податкової служби України (далі – відповідач-2, ДПС України), у якому просило суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії ГУ ДПС у м. Києві від 28.04.2025 № 12796093/35441472 та № 12796027/35441472 про відмову в реєстрації податкових накладних № 1 від 02.01.2025 та № 8 від 10.01.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати ДПС України зареєструвати податкові накладні № 1 від 02.01.2025 та № 8 від 10.01.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного подання.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17.03.2026 у задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що у відповідь на повідомлення від 16.04.2025 № 12757744/35441472 та № 12757746/35441472 про надання додаткових документів, позивач не надав ні додаткових пояснень, ні документів.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ПП «ЧЕРРІ СТАТУС» звернулося з апеляційною скаргою, у якій вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим, просить апеляційний суд скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач зазначає про те, що суд першої інстанції не дослідив і не оцінив зміст самих повідомлень про надання документів. Між тим, повідомлення № 12757744/35441472 та № 12757746/35441472 не містили жодної відмітки навпроти конкретних документів із переліку форми Додатку 2 до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому наказом Міністерства фінансів України № 520 від 12.12.2019 (далі – Порядок № 520)
Єдиним записом у графі «Додаткова інформація» була загальна фраза «Платником не надано документів що підтверджують подію на дату виписки ПН», без конкретизації в розумінні пункту 9 Порядку № 520 та зазначення якого саме документа бракує з-поміж уже поданих.
Крім того апелянт зауважив, що Верховний Суд у постанові від 14.11.2025 у справі № 380/6412/24, на яку посилається суд першої інстанції, визнав відмову правомірною виключно тому, що у тій справі контролюючий орган «шляхом проставлення відмітки у відповідній графі... повідомив позивача про те, яких саме документів йому не вистачає» та «чітко вказав, які саме документи слід надати». У справі що розглядається жодної відмітки не проставлено, що свідчить про протилежність фактичних обставин та незастосовність висновків згаданої постанови.
Також ПП «ЧЕРРІ СТАТУС» звернуло увагу на те, що обов`язок платника реагувати на повідомлення про надання документів виникає лише тоді, коли повідомлення відповідає встановленій формі та містить конкретний перелік документів (постанови Верховного Суду від 24.03.2025 у справі № 140/32696/23, від 17.04.2025 у справі № 400/802/24). Дефектне повідомлення цього обов`язку не породжує, а відтак негативні наслідки мовчання платника не настають.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2026 відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, витребувано справу із Київського окружного адміністративного суду.
Не погоджуючись з вимогами апеляційної скарги, ГУ ДПС у м. Києві у відзиві зазначило, що реєстрацію податкових накладних № 1 від 02.01.2025 та № 8 від 10.01.2025 було зупинено у зв`язку з відповідністю позивача критерію ризиковості здійснення операцій, передбаченому пунктом 1 Додатку 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1165 від 11.12.2019. (далі – Порядок № 1165), внаслідок перевищення обсягу постачання товару з кодом 2007 величини залишку придбання такого товару. 
Після зупинення реєстрації ПП «ЧЕРРІ СТАТУС» подавало пояснення та копії документів, однак контролюючий орган дійшов висновку про їх недостатність, у зв`язку з чим направив повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та документів із конкретизацією їх переліку. 
Отже, з огляду на пункт 9 Порядку № 520, враховуючи не надання позивачем у встановлений законом 5-денний строк жодних додаткових пояснень чи документів, ГУ ДПС у м. Києві вважає рішення про відмову у реєстрації податкових накладних правомірними. 
Крім того, ГУ ДПС у м. Києві зауважило на правовій позиції Верховного Суду, сформованої у постановах від 24.03.2025 у справі № 140/32696/23, від 29.07.2025 у справі № 140/1998/24 та від 14.11.2025 у справі № 380/6412/24, згідно з якою ігнорування платником податків повідомлення контролюючого органу є самостійною підставою для прийняття рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, а посилання на неправомірність вимог, викладених у такому повідомленні, є безпідставними, якщо платник не вчинив жодних дій у відповідь на нього. Добросовісний платник податків зобов`язаний або подати витребувані документи, або надати обґрунтовані пояснення щодо неможливості чи необґрунтованості їх витребування, проте не ігнорувати повідомлення.
Ухвалою апеляційного суду від 08.06.2026 апеляційну скаргу ПП «ЧЕРРІ СТАТУС» призначено до розгляду в порядку письмового провадження. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів встановила наступне.
У січні 2025 року ПП «ЧЕРРІ СТАТУС» за правилом першої події у відносинах поставки наповнювача гомогенного вишня (код УКТ ЗЕД 2007) на адресу ТОВ «Київський БКК», склало та направило на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкові накладні № 1 від 02.01.2025 на суму 42 294,00 грн (у т.ч. ПДВ 7 049,00 грн) та № 8 від 10.01.2025 на суму 44 688,00 грн (у т.ч. ПДВ 7 448,00 грн). 
Втім, реєстрацію обох накладних було зупинено з посиланням на пункт 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (Додаток 3 до Порядку № 1165), оскільки обсяг постачання товару з відповідним кодом перевищив величину залишку, визначеного як різниця між обсягом придбання та обсягом постачання такого товару.
З метою розблокування податкових накладних, 10.04.2025 позивач направив до контролюючого органу пояснення з копіями первинних документів, зокрема: договору суборенди та договору оренди виробничої лінії, картки товарів, сертифікатів якості, договору поставки № 1/3/23, видаткових та товарно-транспортних накладних за відповідні дати, банківські виписки щодо розрахунків із покупцем, документи щодо придбання сировини від 14 постачальників, а також зведену виписку по заробітній платі. 
За результатами розгляду згаданих документів, 16.04.2025 контролюючий орган направив позивачу повідомлення № 12757744/35441472 та № 12757746/35441472 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів. У розділі «Додаткова інформація» обох повідомлень було зазначено виключно загальну фразу про ненадання документів, що підтверджують подію на дату виписки податкової накладної. При цьому жодних відміток навпроти конкретних найменувань документів із переліку, передбаченого формою Додатку 2 до Порядку № 520, у повідомленнях проставлено не було.
Незважаючи на отримання зазначених повідомлень, позивач протягом встановленого пунктом 9 Порядку № 520 п`ятиденного строку не подав до контролюючого органу ані додаткових пояснень, ані додаткових документів, ані обґрунтування причин неможливості їх надання чи необґрунтованості їх витребування. Саме ця обставина стала підставою для прийняття 28 квітня 2025 року рішень про відмову в реєстрації податкових накладних.
Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права й дотримання норм процесуального права, повноту встановлення фактичних обставин справи та їх правову оцінку в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів зазначає, що на виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України. Зокрема, цим Кодексом визначається вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Порядком № 520 (у редакції наказу Міністерства фінансів України № 19 від 12.01.2023, який почав діяти з 08.03.2023) встановлено триетапний алгоритм взаємодії платника та контролюючого органу.
Пункт 9 Порядку № 520 передбачає, що у разі надходження пояснень і копій документів від платника комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів або приймає рішення про реєстрацію податкових накладних, або направляє повідомлення, або відмовляє в реєстрації (якщо надані документи оформлені з порушенням законодавства). 
При цьому форма повідомлення (додаток 2 до Порядку № 520) передбачає проставлення відміток навпроти конкретних найменувань документів. Тобто законодавець зобов`язав контролюючий орган конкретизувати, яких саме документів бракує, і зробити це саме шляхом проставлення відміток, а не через загальне формулювання.
Пункт 10 Порядку № 520 встановлює підстави для відмови у реєстрації податкових накладних, і до таких підстав, зокрема, належить ненадання/часткове надання додаткових пояснень та документів при отриманні повідомлення або надання документів, оформлених з порушенням законодавства.
Колегія суддів враховує, що практика Верховного Суду у питаннях реєстрації податкових накладних є сталою та послідовною. Зокрема, у постанові від 24.03.2025 у справі № 140/32696/23 Верховний Суд сформував такий правовий висновок: «Якщо за результатами розгляду письмових пояснень та копій документів, наданих платником податків внаслідок отримання квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, комісія регіонального рівня дійде висновку, що таких пояснень і документів недостатньо для підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, вона направляє платнику податків повідомлення, в якому зазначає конкретний перелік документів та інформації, які слід надати. Протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання повідомлення, платник податків може скористатися правом на подання додаткових пояснень та копій документів згідно із змістом повідомлення. Якщо платник податків не скористався таким правом, то комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН».
У постанові від 14.11.2025 у справі № 380/6412/24 Верховний Суд підтвердив, що ігнорування повідомлення є самостійною підставою для відмови, але лише за умови, що у такому Повідомленні контролюючий орган: «чітко вказав, які саме документи слід надати щодо зупиненої податкової накладної», що підтверджується «проставленням відмітки у відповідній графі та заповненням графи «Додаткова інформація»».
Водночас у постанові від 17.04.2025 у справі № 400/802/24 Верховний Суд сформував висновок, що «можливість надання платником вичерпного переліку документів, що підтверджують правомірність формування та подання податкової накладної, безпосередньо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків».
У постанові від 24.07.2025 у справі № 420/14450/24 Верховний Суд додатково наголосив, що «здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу».
Отже, усталена правова позиція Верховного Суду є двоскладовою: 1) обов`язок платника реагувати на повідомлення виникає лише тоді, коли повідомлення містить конкретний перелік документів; 2) формальне відтворення загального переліку з п. 5 Порядку № 520 або загальна фраза у графі «Додаткова інформація» не є конкретизацією в розумінні Порядку № 520.
Як установлено під час апеляційного розгляду, дійшовши висновку про виникнення правової підстави для відмови в реєстрації податкових накладних, суд першої інстанції не дослідив зміст повідомлень. 
Ключовою помилкою суду першої інстанції є ухилення від дослідження змісту повідомлень від 16.04.2025, тоді як саме їхній зміст є основним доказом у справі. Суд першої інстанції лише констатував факт наявності повідомлень та факт неподання відповіді, не надавши жодної правової оцінки їхній формі та змісту.
Як підтверджено матеріалами справи, повідомлення від 16.04.2025 № 12757744/35441472 та № 12757746/35441472 не містять жодної відмітки навпроти будь-якого конкретного документа із вичерпного переліку, передбаченого формою Додатку 2 до Порядку № 520. Єдиний змістовний елемент повідомлень це загальна фраза у графі «Додаткова інформація»: «ПЛАТНИКОМ НЕ НАДАНО ДОКУМЕНТІВ ЩО ПІДТВЕРДЖУЮТЬ ПОДІЮ НА ДАТУ ВИПИСКИ ПН».
Колегія суддів зазначає, що вказана фраза не ідентифікує жодного конкретного документа, не вказує на документ, якого бракує з-поміж поданих та є загальним дублюванням підстави зупинення, а не конкретизацією вимог до платника.
Відтак, таке повідомлення є таким, що не відповідає вимогам п. 9 Порядку № 520 та формі Додатку 2 до нього, у зв`язку з чим не може породжувати у позивача процесуального обов`язку надати щось конкретне.
Помилковим колегія суддів вважає і застосування судом першої інстанції висновків Верховного Суду, сформованих у постанові від 14.11.2025 у справі № 380/6412/24, оскільки за встановленими у цій справі обставинами, контролюючий орган «шляхом проставлення відмітки у відповідній графі та заповнення графи «Додаткова інформація» повідомив позивача про те, яких саме документів йому не вистачає для остаточного вирішення питання про реєстрацію / відмову в реєстрації спірної податкової накладної» та «чітко вказав, які саме документи слід надати».
В той же час, у справі, що розглядається, жодної відмітки не проставлено, про надання конкретного документа не зазначено, що свідчить про протилежність фактичних обставин справ та незастосовність правових висновків постанови Верховного Суду у справі № 380/6412/24.
Колегія суддів зауважує на тому, що форма повідомлення, затверджена Наказом Міністерства фінансів України № 19 від 12.01.2023 (Додаток 2 до Порядку № 520) і передбачає проставлення відміток навпроти конкретних позицій із переліку документів. Ця форма є обов`язковою для контролюючого органу і направлена на забезпечення платнику можливості зрозуміти, чого конкретно від нього вимагають.
Формальне зазначення у графі «Додаткова інформація» загальної фрази, яка не конкретизує жодного документа, є лише дублюванням підпункту 3 пункту 11 Порядку № 1165 та не виконує функції повідомлення в розумінні пункту 9 Порядку № 520. Умови такої «пропозиції» залишають платника податків в ситуації правової невизначеності щодо того, що саме і в якому обсязі слід надати додатково.
Колегія суддів наголошує на тому, що Верховний Суд неодноразово вказував, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо форми, обґрунтованості та вмотивованості актів індивідуальної дії має наслідком визнання їх протиправними (постанови від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 10.04.2020 у справі № 819/330/18, від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а). 
Крім того, у постанові від 07.12.2022 у справі № 500/2237/20 Верховний Суд встановив, що предметом розгляду в цій категорії справ є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність господарської операції.
Матеріалами справи підтверджено, що 10.04.2025 позивачем надавались документи щодо обставин складання спірних податкових накладних, а саме: договір поставки з ТОВ «Київський БКК», видаткові та товарно-транспортні накладні, банківські виписки, договори суборенди приміщення та оренди виробничої лінії, картки товарів, сертифікати якості, документи з усіма 14 постачальниками сировини (включно з доказами оплати). 
На переконання колегії суддів, згадані документи охоплювали усі категорії документів, перелічених в пункті 5 Порядку № 520 та надавали можливість встановити суть господарської операції та підстави складання податкових накладних.
З огляду на не зазначення відповідачем яких саме документів не вистачає чи які є дефектним, у позивача об`єктивно не було можливості зрозуміти, що саме підлягає наданню додатково. Наслідки невиконання контролюючим органом власних обов`язків не можуть бути перекладені на платника податків.
За таких обставин, колегія суддів робить висновок про те, що оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, в контексті взаємозв`язку підстав для прийняття таких рішень із поведінкою позивача та змістом наданих ним документів і пояснень, не можна вважати вмотивованими, такими, що відповідають критеріям, встановленим частиною другою статті 2 КАС України та, як наслідок, правомірними.
Зважаючи на висновки Верховного Суду щодо застосування норм Порядку № 520 та Порядку № 1165, встановлені обставини в комплексному аналізі наявних у матеріалах справи доказів, що також надавались для реєстрації податкових накладних, спростовують зроблений судом першої інстанції висновок про правомірність оскаржуваних рішень. 
Всупереч частини другої статті 77 КАС України відповідач-1 не довів належними та достатніми доказами правомірність своїх рішень, що є предметом оскарження. 
Частинами першою – третьою статті 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 КАС України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. 
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частина друга статті 317 КАС України).
Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини спору, однак неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору та свідчить про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог. 
Керуючись статтями 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу приватного підприємства «ЧЕРРІ СТАТУС» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17.03.2026 у справі № 320/39000/25 за позовом приватного підприємства «ЧЕРРІ СТАТУС» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про скасування рішень та зобов`язання вчинити дії – задовольнити.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 17.03.2026 у справі № 320/39000/25 – скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким позовну заяву приватного підприємства «ЧЕРРІ СТАТУС» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про скасування рішень та зобов`язання вчинити дії – задовольнити
Визнати протиправними та скасувати рішення № 12796093/35441472 від 28.04.2025 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 02.01.2025 та № 12796027/35441472 від 28.04.2025 про відмову в реєстрації податкової накладної № 8 від 10.01.2025.
Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, пл. Львівська, 8; код ЄДРПОУ 43005393) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні приватного підприємства «ЧЕРРІ СТАТУС» (04176, м. Київ, вул. Електриків, буд. 26, ЄДРПОУ 35441472) № 1 від 02.01.2025 та № 8 від 10.01.2025 датою їх фактичного подання. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 328– 329 КАС України.

Головуючий суддя С.В. Воловик

Судді Є.Д. Кравченко

О.О. Осіпова